| 
G 
, 
69 
februar 1895. Hertil kommer saa mange at de middels store og en 
hel del smaa. 
Det nu behandlede jordskjælv maa i følge hele sin natur henregnes 
til de saakaldte tektoniske jordskjælv, der kun er at opfatte som enkle 
fænomener, der ledsager den paa grund af jordens sammentrækning sta- 
dig fortsatte bjergkjededannelse. Naar spændingen paa et eller andet 
sted udløses, vil lagene briste eller skyves over hinanden langs gamle 
glideplaner, og jordskorpen skjælver. For Alpekjedens vedkommende 
har den schweitziske geolog, Heim, direkte kunnet paavise, at jord- 
skjælvenes udgangspunkter er gamle svaghedslinjer, langs hvilke der 
i svundne tider under den dengang paagaaende bjergkjededannelse har 
fundet forskyvninger af masserne sted. Til et lignende resultat tænker 
jeg ogsaa, at vi norske geologer vil komme, naar vi engang har faaet 
samlet sammen et tilstrækkeligt materiale; jordskjælvene paa vestlandet 
tilhører jo nemlig ogsaa trakter, der engang har været udsat for et 
betydeligt bjergkjedetryk, i disse trakter har vi nemlig de sidste rester 
af en gammel fjeldkjæde, hvis topper hævede sig tusener af fod 
over de høieste nuværende. Carl Fred. Kolderup. 
Søormen. 
Dette uhyre, som er saa overordentlig velkjendt langs vor kyst. 
men som endnu ingen zoolog har fanget, og som man ikke engang 
nogensinde har faaet et fotografi af, er i de sidste maaneder atter 
kommen meget paa tale, fordi den er seet til en usedvanlig tid af 
aaret ved Hvaler. Samtidig foregaar der i Sverige et livligt skriveri 
EE — og fiskeri — efter en indlandssøorm, som skal findes i Storsjøen, 
og som nogle svenske zoologer tror fuldt og fast paa, skjønt den 
vistnok er endnu mere tvilsom end sin kollega i havet. 
Redaktøren af Fredriksstad dagblad, hr. Laur. Urdahl, har 
velvillig sendt os nedenstaaende beretninger om søuhyret ved Hvaler, 
som det er os en fornøielse at give plads i Naturen". Søormspørgs- 
maalet er ingenlunde endnu løst, og selv om beretninger er smaa 
bidrag til kundskaben om dyret, maa de modtages med taknemmelighed. 
De er jo de eneste materiale, man har, til kundskab om det eller de 
