72 
Det betegnedes som phemskt", da det var forsynet med en række 
gulhvide tænder af 6—8 tommers længde. 
Omtrent 1 minut stod dyret slig foran skøiten, saa folkene, der 
selvfølgelig blev rædde (den ene greb en stor øks til forsvar, den 
anden vilde klatre op i masten og foreslog den tredje at gaa under 
dæk) fik anledning til at se, at dyret ikke havde skjælbedækning, 
derimod saa glat og sortagtig ud. Halen smalnede jevnt udover som 
paa en slange, rundagtig spids. Bag hovedet var legemet omtrent af 
tykkelse som en sildetønde; det var ikke tykkest paa midten. Finner 
kunde ikke sees. 
Omtrent 3 favne fra baaden paa bagbords boug sank uhyret ned 
i vandet ,ligesom med hovedet fladt ned", det dukkede ikke, skjød 
derpaa under baaden, saa hvirvlen i vandet kom op under den store 
skøite og dreiede denne som i propelvandet fra en dampbaad. Mens 
det gik under baaden, kunde det sees gjennem det klare vand; det 
bugtede da kroppen ,sideveis". Det svømmede med 6 å 7 mils fart 
og satte sjø som en dampbaad, idet det fortsatte udover mod Thor- 
bjørnskjær. 
En beretning om dette sjøuhyre er optaget ved eksamination af 
fiskerne af sognepresten paa Hvaler og findes indtaget i Hvalers 
kaldsbog. 
Den 21de decbr. 1898 laa de to fiskere og sjømænd, Ole Pedersen 
og hans søn, Martin Olsen, Magø, ude ved Katholmen paa Magøleren 
og drog sildegarn, da de i ca. 50 meters afstand fik øle paa et stort, 
dem tidligere ukjendt dyr, der efter deres udsagn havde lighed med 
en aal, var graasort over ryggen, mere lys under bugen. Det saa 
glat ud, og da det reiste hovedet og halsen 6 å 7 fod over vandet, 
kunde ingen finner sees. Det var antagelig 15 tommer tykt der, hvor 
legemet. var tykkest. Dyret viste sig 3 gange og var af vandet 2 å 
3 minutter ad gangen. Sidste gang, det saaes, kom to store hvaler 
svømmende, da forsvandt uhyret efter at have pustet ud ligesom en 
hval. Martin Olsen siger i sin beretning til mig: ,Jeg har nu faret 
paa sjøen i 35 aar, baade paa Ostindien og mange flere steder, men 
ikke kan jeg huske at have seet noget saadant dyr." 
To dage senere, 23de decbr., laa styrmand Olaf Olsen fra Kirke- 
øen ude paa sildefiske i Sækken, midt mellem Tresvigen og Stuvik- 
