- 
75 
Disse, i antal af 7 å 8 personer, havde nemlig den bedste anled- 
ning til at iagttage de 2 havuhyrer, der i et tidsrum af 3 dage til- 
sammen fuldstændig blokerede Ersvikens kyst, saa ingen i denne tid 
vovede sig paa søen. 
En ældre, paalidelig fisker, bosiddende i Ersviken, ved navn 
Anders Pedersen Rønning, der i 27 aar har færdedes paa sjøen baade 
i Lofoten og Finmarken og herunder har havt anledning til at se og 
deltage i fangst efter og jagt paa alle i disse trakter hidtil kjendte 
fiske og havdyr, som f. eks. hval, niser, hvidfisk, brygde, haakjærring 
m. m., har berettet os om sine iagttagelser af tveude søuhyrer, som 
han efter deres udseende kaldte søorme. 
Den ene af søormene havde han og 7 andre personer anledning 
til at se i et tidsrum at 3 dage i midten af juli maaned, og specielt 
en hel dag igjennem laa dette dyr lige nær land, afvekslende rolig, 
afvekslende boltrende sig i vandet. 
Den anden saaes først paa 3die dagen, efter at den første havde 
vist sig, og kom den da fra Hundenesset, der ligger ca. 1 kilometer 
fra Ersviken, ind Ersvikbugten med en forfærdelig fart — fuldstændig 
som et dampskibs. 
Efter mødet gik de begge 1 nordvestlig retning forbi Haajen, en 
ø, der ligger 1 mil i sydvestlig retning for byen og udover mod det 
aabne hav. 
Da, som oven bemerket, den ene af søormene en hel dag igjen- 
nem i klart og stille veir laa lige ved land — i haglskuds afstand — 
havde beboerne den bedste anledning til at iagttage den, en anledning, 
som de ogsaa fuldt ud benyttede sig af; vor meddeler fortæller nemlig, 
at de ikke gjorde andet end at iagttage den og samtale om den. De 
raadslog sig indbyrdes ligeledes om, at det lod til, at søormen vilde 
slaa sig ned der, at reise over til Hammerfest og faa en hvaalbaad 
budsendt til mulig jagt, men vovede ingen sig paa søen. 
Hvad søormens udseende betræffer, saa anslog iagttagerne dens 
længde til 30 å 40 favne (180—240 fod); alle var i ethvert fald paa 
det rene med, at den mindst var 30 favne lang. 
Uhyret laa lange stunder ad gangen rolig paa vandet, og laa da 
kroppen afvekslende over og under vandet i slangebugtninger. 
Lige i nærheden af søormen laa en baad, og saaes søuhyret en- 
gang løfte sit hoved flere alen over vandet og kige ind i baaden. 
Hovedet var af udseende og størrelse som et tøndemaal, dog 
