106 
hvis iagttagerne havde været ligesaa resolute i sin optræden som der 
ovennævnte kaptein? Af og til turde nok ogsaa andre flydende liv- 
løse gjenstande have givet ophav til søormshistorierne. 
Hvad jeg her har anført til forklaring af en del søormssyner er 
ikke nye ting; disse forklaringer er flere gange bleven benyttede af 
andre naturforskere, noget som jo forhaabentlig ikke forringer værdien 
af dem. Men man har ret at stille det spørgsmaal: lader sig nu alle 
tilfælde forklare paa ovennævnte maade og kan saaledes alle beretninger 
om søorme henføres til kjendte dyr? Herpaa maa vi svare nei. 
En af de vigtigste beretninger om søormen er den, som 1 1848 afgaves- 
af officererne paa det engelske krigsskib ,Dædalus", og som findes. 
indtagen i ,Naturen* for 1892 (s. 309). Her beskrives et meget langt 
aalelignende dyr (den synlige del omtrent 60 fod lang), som med 
hovedet noget opreist over vandet med stor fart svømmede forbi far- 
tøiet. Hovedet var slangeligrende (eller aalelignende) farven oven 
mørkebrun, under struben hvid. Der er fremstillet forskjellige meninger 
om, hvad: dette kunde være for et dyr, men til nogen vished er man 
ikke kommen. 
Heldigvis staar vi dog ligeoverfor en saadan skabning som den 
nævnte ikke paa aldeles usikker grund; der foreligger tvertimod nogle 
fakta, som giver haab om, at vi med tiden kan nærme os til en sik- 
rere forklaring af dette og en del andre, som det synes, ukjendte hav- 
dyr. Et af de vigtigste bidrag til en tilfredsstillende løsning af søorms- 
spørgsmaalet er nemlig det, som er leveret af kapt. Hanna (allerede 
tidligere offentliggjort i , Naturen" for 1884 i en opsats af prof. Collett: 
Lidt om ,søormen" eller ,søslangen*). De nærmere omstændigheder 
er følgende: Kapt. Hanna havde i aaret 1880 udenfor New Harbor 
i staten Maine, Nordamerika, i fiskenot fanget en fisk af besynderligt 
og for ham ukjendt udseende. Fisken var 25 fod lang, oventil blaagraa, 
under graahvid, formen lignende en aal; fortil var dens gjennem- 
skjæring omtrent 10, bagtil 8 tommer. Hovedet lignede i formen et 
haihoved, men var mere afstumpet og overkjæven strakte sig i høiden 
1 tomme udenfor mundaabningen. Huden var ru som paa en hai 
men finere, munden liden med skarpe tænder; paa siderne af hovedet 
var der 3 gjællespalter. Der var 1 enkelt rygfinne, ,bygget som hos 
