128 
Vind og luftbølger. I sine berømte mathematiske undersøgelser 
over atmosfærens bevægelser har Helmholtz vist, at naar to vædsker 
af forskjellig tæthed glider henover hverandre, saa maa der nødven- 
digvis frembringes bølger paa grænsefladen. Et specielt tilfælde heraf 
er luftens gliden eller blæsen henover en vandflade, hvorved vandbøl-- 
gerne fremkommer. Høiden og længden af disse bølger eller afstanden 
mellem bølgekammene afhænger at begge vædskers tæthed og relative 
hastighed. Naar forskjellen i tæthed er ringe, kan bølgerne naa en 
ganske betragtelig længde og høide. ,Saaledes*, siger Helmholtz, 
yfrembringer de svage vindhastigheder, som vi iagttager ved grunden 
af atmosfæren vandbølger af 1 meters længde; mellem to luftlag, hvis. 
temperaturforskjel er 10 grader, vilde den samme svage vind frem- 
bringe luftbølger af 2—5 kilometers længde. Til de store havbølger 
af 5—10 meters længde vilde da svare luftbølger af 15—30 kilo- 
meters længde, der vilde udfylde hele den synlige horizont.* 
Disse resultater af den berømte fysikers beregninger har man 
hidtil kun havt meget liden anledning til at prøve, omendskjønt vi 
ikke sjelden ser skydannelser, der meddeler himmelen udseendet af en 
bevæget bølgende havflade. Dette sker, naar skydannelsen paa luft- 
lagenes berøringsflade gjør luftbølserne synlige. Det er i virkeligheden 
slet ikke sjelden at se himmelen helt eller delvis dækket af mere eller: 
mindre parallele skybaand, der med stor regelmæssighed og med 
samme afstand tølger efter hverandre. Disse skybaand betegner da 
luftbølgerne. Nøiere undersøgelser over de atmosfæriske forholde, der 
følger med saadanne skydannelser har hidtil vel neppe været anstillet. 
Ved et tilfælde har imidlertid fysikeren Emden fra Minchen faaet. 
en smule bekræftelse paa theoriens rigtighed. I taaget og kold men 
ganske rolig luft var han en dag i ballon kommet op i en høide at 
200 meter, da pludselig ballonens opadgaaende bevægelse standsede 
og istedetfor indtraadte en hastig bevægelse mod øst. Der maatte ud- 
kastes over 40 kg. ballast for atter at bringe den til at stige. Tillige 
mærkede luftseilerne, at de var kommet ind i et varmere luftlag, og 
at thermometret steg fra 2.7" til 9.20. Tilstanden i atmostæren var 
altsaa, at to luftlag, hvoraf det ene var 6—7 grader varmere end det. 
andet, gled henover hverandre med en hastighed, der efter ballonens 
flugt lod sig anslaa til 12.5 meter i sekundet. 
Saasnart de havde naaet en passende høide blev de vidne til et. 
eiendommeligt skuespil. Store skyruller laa ved siden af hverandre i 
retning fra nord mod syd ligesom pølser. De laa i samme afstand 
fra hverandre, og i mellemrummene kunde man se jordoverfladen. Paa 
en strækning af 7.5 km. tælte de 15 saadanne skyruller, og den 
gjennemsnitlige afstand mellem bølgekammene beløb sig til 540 meter. 
Efter Helmholtz” theori skal to luftlag, hvis temperaturforskjel er 10 
grader, og hvis relative hastighed er 10 meter i sekundet, frembringe 
bølger af 550 meters længde. Desuden skal bølgelængden være pro- 
portional med kvadratet af den relative hastighed og omvendt propor- 
tional med temperaturforskjellen. Heraf følger, at Emdens iagttagelse- 
paa det skjønneste bekræftede theorien. 
