127 
skedes. Det samme fænomen havde ogsaa dr. Stade paa den meteo- 
rologiske station paa Brocken samt andre iagttagere i Harzfjeldene 
seet, og, hvad der var det merkeligste, det samme naturfænomen blev 
paa samme dag iagttaget ikke alene i vid omkreds af Harz f. eks. i 
Neckardalen, men EN paa meget fjerne sted ersaaledes i EN ald, 
i Engadin og i Kårnthen. 
De frbdiede bestanddele i sneen kom sandsynligvis fra et fælles 
udgangspunkt, hvorfra de med vinden udbredtes over større stræk- 
ninger. Til løsning af de heraf opkommende spørgsmaal lod pro- 
fessor Hampe prøver af sneen, der blev indsamlede under alle for- 
sigtighedsregler, analytisk undersøge og meddelte resultaterne heraf 
i det ovenomtalte tidsskrift. Undersøgelsen viste, at de fremmede 
tilblandinger i sneen bestod af støvpartikler med en diameter af fra 
0.001 til 0.25 mm. fordetmeste af 0.06 mm. De var for største 
delen sammensat af smaa hinder jernoksydhydrat. 
Da det vil føre for vidt at meddele videre enkeltheder, saa vil 
vi her kun meddele professor Hampes slutningsord. Han skriver: 
s Efter den mikroskopiske natur og de kemiske analyser af støvet saa 
å visselig den eneste rigtige tydning den, at det er af vulkansk 
oprindelse.  Gjennem en lang transport i luften er det ligesom sigtet 
og befriet fra alle grovere bestanddele. 
Spørger vi tilslut efter udgangspunktet, saa kan vel kun Islands 
vulkaner komme 1 betragtning. 
Man maatte i saa ”fald antage, at den der udkastede aske først 
dreves mod øst af de vestlige vinde, og derpaa med nordoststormen 
førtes til os. Paa denne maade kan støvfaldets store areal utvungent 
forklares. Islands store afstand er slet ingen hindring for at accep- 
tere denne forklaring. Man behøver bare at tænke paa det vulkanske 
støv fra vulkanen Krakatau i Sundastrædet den 27de august 1883. 
Dette gjorde næsten en runde rundt hele jorden og frembragte, som 
man husker, paa mange steder i Europa de eiendommelige dæmrings- 
fænomener. 
Nogle interessante begivenheder, der berører det samme thema, 
finder vi i marsnummeret (1898) af ,Meteorologische Zeitschrift*. 
Dr. R. Klein i Tragøss i Steiermark iagttog i februar efter et nat- 
ligt snefald, at det 25 cm. tykke snedække om morgenen var ligesom 
besaaet med talrige levende insekter i larvetilstand. Larverne var 
2—3 em. lange, af en kaffebrun, eiendommelig fløielsagtig farve, om- 
trent 4 mm. brede og med leddet krop. De havde 3 par lemmer og 
var forsynet med kraftige tyggeredskaber. Det var umuligt at sige, 
hvorfra eller fra hvilken afstand dyrene var kommet. 
Endnu besynderligere er de fænomener, som ifølge ,, Monthly 
Meteorological Magazine" iagttoges i England i forrige aars juni maaned. 
En regn af hø gik nemlig over egnen i Belchamp St. Pauli det nord- 
lige Essex. Høet dryssede ned over træer og straa, som herved med- 
deltes et fantastisk udseende. Høet var, som det senere blev oplyst, af 
en hvirvelvind hævet op i luften, og derefter baaret tre mile gjennem 
luften før det faldt ned. 
