132 
at søge den nærmere forbindelse mellem de meteorologiske og fænolo- 
giske fænomener. 
De klimatiske forholde i vort land om vinteren og vaaren beher- 
skes af varmetilstanden i det nordlige Atlanterhav og til en vis grad 
ogsaa af varmetilstanden i indlandshavene som Østersjøen, det sorte 
og det hvide hav. De aar, hvor Golfstrømmen sender store vand- 
masser af høiere temperatur end sædvanlig op i det nordlige Atlanterhav, 
er i Skandinavien karakteriseret ved varme vintre og omvendt. Som 
et maal for oceanets varmetilstand kan man bruge vandets middel- 
temperatur udenfor Norges kyst i december, januar og februar. Man 
fimder, at variationerne i havets temperatur fra det ene aar til det 
andet er meget smaa og gaar sjelden I å 11» grad over middel- 
værdien. Lufttemperaturen kan derimod undergaa temmelig betydelige 
forandringer paa 6—7 grader over eller under middeltemperaturen. 
Desuagtet finder man, at havets og luftens temperaturvariationer følges 
ad, saaat naar havet udenfor Norges kyst i januar er 1—11/3 grad 
varmere end almindelig, har man samtidig fundet lufttemperaturen i 
Ørebro, Upsala, Østersund og flere steder 6—7 grader over middel- 
værdien og omvendt. Dette overraskende forhold forklares ved van- 
dets store varmekapacitet, som bevirker, at ringe temperaturforskjelle 
i havet antyder vældige difterentser i de varmeforraad, som vandet 
indeholder. 1) Et tilsyneladende ringe overskud eller underskud i 
havets temperatur kan altsaa udøve den største indflydelse paa luft- 
temperaturen og dermed paa vore vintres karakter. 2) I vinter- 
maanederne december, januar, februar og en del af mars hersker der 
overensstemmelse mellem havets og luftens temperatur. OQceanets ind- 
flydelse paa vore vintre er aldeles dominerende. Men allerede i mai 
begynder havets og luftens temperaturkurver at afvige fra hverandre, 
og i sommermaanederne er der ingen videre overensstemmelse. Det 
er kontinentets indflydelse, som da gjør sig gjældende sammen med 
oceanets. 8) Paa samme maade som lufttemperaturens variationer 
følger havtemperaturens, viser ligeledes visse andre meteorologiske 
fænomener sig at bero paa oceanets tilstand. 
Fig. 14 viser havtemperaturens variationer om vinteren (februar) 
sammenlignet med det antal dage, snedækket i Upsala varer over 
eller under middeltallet (—= 100 dage). Af tabellen sees f. eks. at 
havets temperatur i februar 1884 var omtrent 1/4 over middelværdien, 
mens snedækket varede ca. 27 dage kortere end sædvanlig. 
