145 
gnider mod løbet (og paa enderne), er den beskyttet ved surring at 
garn eller tynd line. 
Da buen er baade stiv og tyk — tykkelsen ved midten er som 
et haandled — saa lader den sig umuligt spænde med haandmagt 
alene. Den spændes ved hjælp af gaffelen (fig. 21 B), der med den 
paa fig. forreste side vendt mod buens løb skyves indunder buestren- 
gen ovenfra og nedad, saa tænderne kommer at hvile mod fremsiden 
af den i skaftet indsatte tap a, mens buestrengen ligger an mod de 
to afsatser, der sees ved den øvre ende af tænderne. Dreies saa 
gaffelen fremover, om tappen å som centrum, og presses den sam- 
tidig ned, saa tappen glider opover tændernes forside, saa virker den 
som en uligearmet vegtstang, hvis ene (længere) arm er af uforandret 
længde, mens den anden aftager i længde, efterhvert som spændingen 
skrider frem og kræver mere kraft. Denne gaffel er et udmerket og 
yderst enkelt apparat til sit øiemed. 
For en uøvet synes det mest ligetil at holde buen i fast stilling 
under spændingen (f. eks. støtte den øverste ende at løbet mod jorden) 
og bevæge spændgaffelen slig som her beskrevet. Skytterne gjør 
det imidlertid anderledes. De støtter den øvre ende af spændgaffelen 
mod laarene som fig. 22 viser og holder buen i skraa stilling fremfor sig. 
Trækker de saa skaftet til sig og presser samtidig den hele bue ned- 
over, saa virker den hele indretning som netop beskrevet, blot om- 
vendt (idet buen er det bevægelige, gaffelen det faste element), og 
spændingen gaar særdeles let for sig. Det har tat lang tid at 
beskrive spændingen, men den gjøres i et øieblik. 
Pilen er i forhold til buen meget stor, idet træskaftet i regelen 
er omtrent saa langt som bueløbet, undertiden lidt kortere, sjelden 
længere. I sin bagre ende er det noksaa tykke skaft forsynet med 
to vinger af tyndt træ, ligesom skaftet selv af fure eller gran, altsaa 
en let træsort. 
I den forreste ende af træskaftet er der løst indsat en jernspids 
af omkring 15 centimeters længde bestaaende af en rund stilk (5—6 
mm. tyk) og en trekantet, flad od med skarpe eller afrundede hjørner. 
Pilen er slig afbalanceret, at tyngdepunktet ligger ganske nær midten, 
lidt foran eller lidt bag. 
Den sterke bue udskyder pilen med en ganske ordentlig kratt, 
men pilen selv er tung og dens bane derfor meget krum. Der er 
derfor ikke tale om at tage sigte i den forstand som med et gevær, og 
», Naturen* 10 
