150 
Der begynder saa afspækningen og afskjæringen af kjødet og 
delingen af spæk og kjød mellem de, som efter gammel hævdet skik 
har andel i fangsten. Herved følges gamle og meget bestemte regler, 
som det imidlertid ikke her er stedet til at gaa nærmere ind paa.)) 
Delingen foregaar paa hvalvolden, et fladt markstykke lige ved fjæren, 
og snart er der ikke andet igjen nede i stranden end det blodige 
skelet, som forresten ogsaa deles og nyttiggjøres. 
Men noget af det første, som gjøres, naar hvalen er bragt tillands, 
det er, at pilene udskjæres. Det viser sig da, at kjødet omkring 
pilesaarene gjerne er lidt betændt, men omkring én at pilene er denne 
betændelse særdeles vidtgaaende. I en ,circumferenz som et lidet 
fad*, som Pontoppidan siger, er der gaaet ,brand* i saaret, kjødet 
er ligesom raaddent, halvt opløst, stinkende og ganske mørt og (ifl. 
dyrlæge Nielsens og overlæge G. Å. Hansens undersøgelser) opfyldt 
af en liden stavformig bakterie. Desuden findes, ialfald undertiden, 
en kugleformig mikrokok i kjødet. Dette brandige kjød, i hvilket der 
ogsaa foregaar sterk gasudvikling, bortskjæres som uspiseligt, men 
stykket kastes ikke med en gang bort. Det lægges tilside i fjæren 
eller i en baad, og ,pile, som ikke har været paa hval eller ikke slaat 
an, blir sat md i det raadne kjød et halvt døgns tid for at blive 
ens med de, som dræber,* som en af skytterne udtrykte sig, i en 
samtale jeg havde med ham. 
Den ene pil, omkring hvilken kjødet er brand'gt, kaldes ,,døds- 
pilen" og dette navn ligesom skytternes fremgangsmaade med de pile, 
der ikke har værets ,dødspile", viser, at de selv maa have en tro 
paa, at der er sammenhæng mellem hvalens svækkelse paa grund af 
skuddene og det brandige kjød omkring det ene saar. At de mener, 
at den afkræftelse, som indtræder efter saarene, og som ender med 
hvalens død, hvis den faar gaa tilstrækkelig længe, ikke skyldes saa- 
rene i og for sig, men den ,brand", en af pilene fremkalder. At 
saa er tilfældet, fremgaar ogsaa af Biskop Pontoppidans korte — og 
ukorrekte — omtale af denne hvalfangst i hans ,Norges naturlige 
Historie” (Kjøbenhavn 1752). Han taler om, at smedene forstaar at 
gjøre ,kastespydenes* brod ,forgiftig*, saa den fremkalder bran- 
dige saar. 
1) I et manuskript fra omkring 1790, som Bergens Museum eier, og som 
rimeligvis vil blive offentliggjort i Museets aarbog, omhandles delingen udførligt. 
