152 
At smitten holder sig paa pilene fra et aar til et andet forklares 
let ved, at bacillerne meget villigt danner sporer (se fig. 25). Slige 
sporer er istand til at taale indtørring og holde sig levende under 
forhold, hvor bakterierne selv vilde gaa tilgrunde. 
Ved første blik synes det noget paafaldende, at kun en af pilene 
er ,dødspil* og fremkalder brand og blodforgiftning. Det er imidlertid 
noget, som neppe skyldes forskjel mellem pilene, men alene den onm- 
stændighed, at én sygdomsproces af den art, som det her gjælder, 
forhindrer fremkomsten af flere.  Saasnart smitten ,slaar an" fra cn 
pil, saa virker de andre ikke, uanseet om de er behæftede med bak- 
terier, som er fuldt vel istand til at fremkalde blodforgiftning hos et 
tidligere usmittet dyr. Det er altsaa en omstændighed ved sygdom- 
men, ikke ved pilene, som gjør, at kun en af disse blir dødspil. 
Et interessant spørgsmaal, som dog ikke kan løses for tiden 
og vel aldrig vil blive løst — er spørgsmaalet om, hvorledes bønderne 
er kommet til at forgifte sine pile og derved øge deres farlighed 
ligeoverfor det store vildt. 
Efter hvad der ovenfor er sagt, er det sikkert, at pilene for tiden 
bevidst smittes ved hjælp af det brandige kjød, men det synes lige 
sikkert, at den første oprindelse til forgiftningen maa have været 
ganske tilfældig. 
En god hjælp til forstaaelsen af, hvordan blodforgiftning har kunnet 
komme til at spille en rolle ved jagten, har vi i et par beretninger, 
der synes at tyde paa, at hvalerne er meget modtagelig for blodfor- 
giftning. Den danske forsker Eschricht citerer nogle saadanne 
tilfælde fra Grønland.” En knølhval er saaledes drevet død iland 
som. følge af et saar bevirket af en fuglepil, en vaagehval ligesaa, og 
en vaagehval er endelig funden død med en flintekugle i ryggen ,0m- 
kring hvilken saaret var sterkt boldent*. Alle disse tilfælde tyder 
paa tilfældig bevirket blodforgiftning, og lignende tilfældige blodfor- 
giftninger er vel i gamle dage indtruffet ogsaa i Skogsvaag, naar 
hval er kommet ind i vaagen og blit beskudt med de vaaben, som 
dengang var de naturlige til det brug, pil og bue. 
En eller anden af pilene har været befængt med giftige bakterier, 
der kanske oprindelig stammede fra et sygt kreatur og fra denne pil 
har saa smitten spredt sig, først tilfældig og senere, da bønderne altid 
1) ,Undersøgelser over Hvaldyrene*, Kjøbenhavn 1845 
