172 
som de fineste støvpartikler fordelt i vandet. Disse planter kan aller- 
bedst udnytte det i vandet indtrængende lys og tillige de opløste 
næringsstoffer, naar de er saa jevnt fordelt som muligt. De uophør- 
lige bevægelser i oceanet medfører allerede en ret regelmæssig forde- 
ling. Naar der tiltrods herfor indtræder forskjelle i tætheden, saa 
maa disse forskjelle altid 1 kort tid udjevnes af sig selv. Er f. eks. 
planterne paa et sted sparsomt tilstede, saa kan de bedre udnytte 
lyset og næringen i omgivelserne og formere sig hurtigere end de 
planter, der er kommen for tæt sammen. Desuden bliver de tættere 
ansamlinger meget snart sterkere medtaget af forskjellige spisere end 
de mere fordelte organismer. 
Ligesom ernæringen selv saa er ogsaa de smaadyr, som er hen- 
vist til at leve af den, nødvendigvis fordelt paa lignende maade. 
Ogsaa de større planktonkonsumenter iberegnet fiskene i det aabne 
hav er, naar man bortser fra nogle faa selskabelige dyr, fordelt i 
vandet paa en maade, der svarer til næringens fordeling. Især gjælder 
dette for det aabne ocean, mens man i nærheden af kysterne, hvor 
strøm og vind samt muligheden for anden næring fra strandregionen 
gjør sig gjældende, ikke sjelden bemerker forstyrrelser i den regel- 
mæssige fordeling af større dyr. Endnu større uregelmæssigheder 
fremkaldes ved, at fiskene i legetiden slutter sig sammen 1 skarer. 
Paa den tid kan fisket give et rigt udbytte, mens det ellers ikke 
lønner omkostninger og arbeide paa grund af den spredte forekomst 
af fisken, der nu kun tænker paa at skaffe sig næring. 
Den omstændighed, at fordelingen af de smaa organismer i det 
aabne hav maa være temmelig regelmæssig, har ført Hensen paa de 
tanker at fastslaa produktionen af urnæring paa lignende maade, som 
han har anvendt for bestemmelsen af fiskeeg. Den af ham begrundede 
og 1 alle retninger gjennemtænkte methode til kvantitativ plankton- 
undersøgelse vil være af stor rækkevidde for den hele biologiske 
oceanforskning. 
De tanker, som ligger til grund for Hensens methode er saa om- 
fattende, at f. eks. alle undersøgelser over indflydelsen af livsbetin- 
gelserne, over havorganismernes forhold til hinanden, over deres stof- 
veksel og kemiske sammensætning i udviklet tilstand saavelsom paa 
alle udviklingstrin bliver sammenfattet under et fælles synspunkt, og 
alle spredte specialundersøgelser herover bliver paa den maade bragt 
i inderlig sammenhæng. 
Ä—— 0 
