188 
hvis ekskrementer, og de selv ved dyrkning paa gelatine, viste sig 
aldeles sterile. Ved at sammenstille vegten af disse dyr ved fødselen 
og paa den tid, de blev dræbt, fremgaar det, at de efter fødselen 
næsten ikke tiltog i vegt; dens høieste tilvekst var 25 pet. efter 12 
dages liv, og heri har rimeligvis det indtagne vand en stor andel. Efter 
12te dag var der snarere aftagping i vegt. Kyllinger, der opfødes 
paa almindelig maade, har paa 19te dag tiltaget 140 pet. i vegt og 
paa den 17de dag 250 pet. 
Man kan da slutte, at for kyllinger ialfald er mikroberne af stor 
nytte for fordøielsesarbeidet. Disse kyllingers næring var netop af 
den sort, for hvilken fordøielseskanalens safter skulde være opiøsende. 
Ved at saa ud ekskrementer paa gelatine, blev denne i de første 
4—5 dage ikke grumset eller opløst, hvad de, om de havde indeholdt 
nogen væsentlig mængde af fordøielsessaft, skulde have bevirket. Efter 
denne tid, altsaa fra Gte dag, opløstes derimod gelatinen. Det synes 
altsaa, som om fordøielsessaften i de første dage ikke afsondres, og 
at da mikroberne ved sine afsondringer kan eller maa besørge nærings- 
midlernes opløsning. 
Hvad der bestyrker denne ide er, at om man undersøger ekskre- 
menterne hos kontrolkyllingerne de to første dage, saa finder man ikke 
mikrober i den før den 36te eller 40de time, og i denne tid tiltog 
heller ikke kyllingerne i vegt. 
Undertrykkelsen af den mikrobiske fordøielse 1 disse første dage 
kan derfor blive skjæbnesvanger for den unge og endnu svage kylling, 
og det synes at være klart, at den er nødvendig for kyllingens trivsel. 
Om den senere hen er nødvendig eller kun understøttende er fore- 
løbigt umuligt at sige; ofte nok bliver mikroberne da skadelige ved 
at producere toxiner, der er skadelige for vævene og frembringer 
diarrhoe. Men da vi nu, baade sunde og syge, altid har mikrober i 
vor tarmkanal, er det rimeligst at antage, at de som regel er os til 
nytte, og at det gjælder om at hindre dem fra at komme paa afveie 
i sin virksomhed og saaledes virke sygdom. (h.) 
Tuberkelbaciller i smør. Der har i de senere aar været pub- 
liceret en række arbeider over tuberkelbaciller i det smør, der frem- 
kommer paa berliner markedet. Disse arbeider er imidlertid i høl 
grad modstridende. TI et arbeide fra det hygieniske institut i Berlin 
berettede Obermiiller, at i samtlige 14 af ham undersøgte smørprøver 
fandtes der virulente tuberkelbaciller. Med rette vakte denne beret- 
ning stor opsigt, men dens værdi tabte sig dog noget, da det viste 
sig, at alle smørprøverne skrev sig fra samme kilde. 
Petris omfattende undersøgelser ved det keiserlige sundheds- 
kontor gav et meget bedre resultat. Blandt 102 smørprøver fra meget 
forskjellige steder havde 32.3 pet. tuberkelbaciller. I 52.9 pet. fandt 
Petri de tuberkellignende bakterier, hvorpaa Koch først har gjort 
opmerksom, og som senere Petri og Lydia Rabinowitsch har 
beskrevet. De forandringer, som disse bakterier foraarsager, kan 
skuffende ligne billedet af de egte tuberkelbaciller. Ved de tidligere 
smørundersøgelser paa tuberkelbaciller har der af denne grund ind- 
