196 
og hvis den river saar, og giften kommer ind i blodet, kan det for- 
volde, at arme eller ben hovner op under store smerter. Plasterbillerne 
er ikke blot ilde smagende, men ogsaa giftige; bier og hvepser har 
giftbrodde, søanemonerne og manæterne giftblærer, der sidder paa 
lange traade, som kan forkortes og forlænges. Naar de udslynges 
mod andre dyr, brister blærérne, og den brændende vædske, som de 
indeholder, bedøver eller dræber. 
Flere dyr har en saa haard hud, at det bliver vanskeligt for 
deres medskabninger, der ellers kunde være lystne efter dem, at 
gjennembore denne. Dette er saaledes tilfælde med mange snudebiller 
og med de smukke guldhvepser. Af disse ser man ikke sjelden en 
art med en glinsende grøn forkrop og en violet bagkrop. Den søger 
at trænge ind i andre hvepsers boliger for at røve deres forraad, 
men mnaar disse vil stikke den, krummer den sig, saa de kun kan 
ramme den meget haardhudede ryg. Andre dyr værnes ved de stil- 
linger, som de indtager, eller ved at lade sig falde til jorden, f. eks. 
naar den plante, de sidder paa, bliver afbrudt. Larverne til den 
almindelige brune neslesommerfugl og til dag-paafugleøinene lever paa 
nesler. Det er let og morsomt i glas at faa dem til at forvandle 
sig til pupper og sommerfugle, men vil man føre larverne hjem, maa 
man ikke afbrække neslen og bære den i haanden; thi da vil larverne 
efter kort tids forløb være borte. Mange sommerfuglelarver af den 
afdeling, som kaldes maalere, har den vane, naar de hviler, at strække 
sig ud i skraa retning, blot fæstede ved bagendens klamrefødder, og 
de kan blive siddende stive og ubevægelige i flere timer, saa de ligner 
smaagrene paa buske eller trær (fig. 25). Andre insekter gjør sig 
stive, og naar de kommer i fare, lader de, som om de er døde, f. eks. 
smeldere, klaner eller fleskebiller o. fl. Mange smaa snudebiller lader 
sig tfalde ned fra de blade, som de sidder paa, naar disse bliver 
rystet, og samtidig skjuler de sine følehorn og ben, saa de kommer 
til at ligne smaa brune klumper. Flere af de korte tusenben ruller 
sig sammen og lader, som de er døde, naar man rører ved dem. 
Ogsaa høiere dyr kan lade, som de er døde; dette er saaledes til- 
fældet med de i Danmark sjeldne løgfroske. En liden heirefugli Pampas- 
sletterne kan gjøre sig næsten usynlig ved at strække sin lange hals 
og holde den stiv og ubevægelig i lang tid; hertil kommer, at den i 
farve ligner de visne, gule siv. 
Mange dyr undgaar fare ved at skjule sig eller ved stadig at 
