Fs 
203 
rene selv havde fæstet sig til de levende krebs i stedet for til døde 
sten, men man har senere opdaget, at krebsene selv for mere at 
komme til at ligne sine omgivelser planter de forskjellige sager paa 
sig, og da baade mindre tangplanter og stykker af koraller og andre 
lavt staaende dyr kan trives og vokse paa krebsens og krabbernes 
skaller, bliver disse tilsidst aldeles skjulte at de paa dem voksende 
skove. 
Blæksprutterne kan skjule sig ved at udgyde den sorte blæk- 
vædske, som har givet dem deres navn, men mange af dem har ogsaa 
den egenskab at kunne skifte farve, hvorved de kommer til at ligne 
sine omgivelser. Om en ottearmet blæksprut fortalte saaledes op- 
synsmanden ved et stort saltvandsbad i det nordvestlige Frankrige, 
at den blev forfulgt af en havaal, men at den, da den merkede den 
truende fare, lagde sig tæt op til et klippestykke, hvis farve den 
aldeles antog. 
I nogle tilfælde er Wallace og hans tilhængere dog for dristige 
med sine tydninger, og for saa vidt dette forekommer mig at være 
tilfældet skal jeg afholde mig fra at omtale dem. Der er kun et, 
som jeg endnu vil henlede opmerksomheden paa, nemlig paa den saa- 
kaldte formumning, som jeg skal oplyse ved et par eksempler. 
Ved formumning forstaar Wallace den fremtoning, at dyrearter, 
som er uden beskyttelse, har faaet lighed med dyr, som lever sammen 
med dem, og som paa en eller anden maade er beskyttede. De sidste 
forekommer i reglen i stor mængde; de første, som trænger til be- 
skyttelse, er sjeldnere. Der maa derfor ikke gaa alt for mange af 
dem til grunde. Dog vi vil vælge et bestemt tilfælde. 
I flere af de varme lande lever der nogle sommerfuglefamiljer, 
af hvilke jeg vil anføre navnet paa den sydamerikanske: heliconi- 
derne. De udmerker sig ved sin betydelige størrelse og ved pragt- 
fulde farver, og de forefindes i meget stor mængde. Deres flugt er 
langsom og tung, men de søger dog ikke at skjule sig, da de slet 
ikke frygter for angreb af fugle eller andre dyr. Dette hidrører fra 
en høist modbydelig lugt og en ubehagelig smag, som er knyttet til 
disse dyr, og som afholder fuglene fra at æde dem. De kan derfor 
rolig flyve omkring midt imellem fugle, som vilde have været deres 
fiender, dersom de havde været velsmagende. 
Sammen med heliconiderne flyver der nogle sommerfugle af andre 
familjer, som forekommer i ringe mængde. Deres kjød yndes af fug- 
