Str 
EE 
207 
gjennemtrænger dem, vistnok er usynlige, men kan gjøres synlige ved 
meget simple midler. 
Om altsaa vort øie ikke ser gjennem opake legemer, saa er det 
ikke, fordi straalerne ikke gjennemtrænger dem; det er simpelthen, fordi 
vor retina er ufølsom for disse straaler. Hvis gaupens øie ikke i virke- 
ligheden besidder den egenskab, som de gamle legender tillægger det, 
er der dog ingen videnskabelig grund til at antage, at det ikke kunde 
besidde den. Det vilde være meget let at tænke sig et øie, forresten 
meget lidet forskjelligt fra vort eget, der besad den evne at se tydeligt 
tvers gjennem opake legemer. 
I denne artikel vil der kun behandles ikke-metalliske opake 
legemer som træ, sort papir, karton, ebonit o. s. v. Metallerne gjen- 
nemtrænges ogsaa at lysstraaler, men de meddeler dem modifikationer, 
hvis studium skal blive behandlet i et andet arbeide. 
EN 
Lad os tage en skjærm bedækket med fosforescerende svovlzink 
og udsætte den to sekunder for diffust dagslys, hvad der gjør den 
meget lysende, og lad os dernæst lade falde paa dens overflade et 
intenst solspektrum i nogle sekunder i mørke; hvis vi da fjerner spek- 
tret, vil vi se, at intensiteten af det udsendte lys har øget betydeligt 
i det blaa og violette, men at lysningen er fuldstændig forsvunden fra 
det grønne til langt ind i det infra-røde.  Spektrets to ender virker 
saaledes paa to modsatte maader paa den samme substans. Lysets 
langsomme svingninger ødelægger virkningen af de hurtige. 
Denne kjendsgjerning har været kjendt i lang tid og har været 
udnyttet af Becquerel i flere af hans smukke undersøgelser. Hvad 
der var ukjendt var den yderlige følsomhed af disse reaktioner. De 
gjør af den fosforescerende skjærm en plade, der er lige saa følsom 
for straaler af stor bølgelængde som den fotografiske plade er det for 
korte bølgelængder af det synlige spektrum.!) 
De fosforescerende svovlforbindelser, særlig zinkens, har saaledes 
i virkeligheden to spektrer, et belysningsspektrum, der gaar omtrent 
fra straalen F (se fig. 32) til hinsides violet og et udslukkende 
1) De røde straaler har den længste bølgelængde, de violette den korteste. 
Væsentlig kun de sidste har kemisk virkning, f. eks. paa den fotografiske plade. 
