213 
deres plads, har jeg ved hjælp af en heliostat og et prisme fremkaldt 
et solspektrum, der kan opfanges paa en svovlzinkskjærm; bedækkes 
saa denne med et opakt legeme, f. eks. sort papir, saa vil kun de 
nævnte straaler gaa igjennem og have indflydelse paa skjærmen. 
Disses plads varierer naturligvis efter de legemer, man anvender 
til at dække skjærmen med, men for mesteparten af dem har de virk- 
somste straaler sit maksimum omkring 1.5 yu. bølgelængde; deres virkning 
aftager ind i det røde og orange af spektret. Det er saaledes de 
usynlige straaler af stor bølgelængde, der næsten udelukkende har 
evnen til at gjennemtrænge opake legemer, straaler af en bølgelængde 
omkring 1.5 p, som det vil sees af vedstaaende figur 32. 
IG td symtege DUrarertot alet 
Fig. 82. Den sorte skraffering angiver beliggenheden af de mørke straaler, som 
gaar igjennem ugjennemsigtige legemer, i forhold til farverne i det ovenfor 
indtegnede spektrum. Bogstaverne D—N angiver nogle af solspektrets frem- 
trædende linjer. 
Hvis vi havde en ligesaa følsom opfanger for straaler af endnu 
større bølgelængde som den fosforescerende svovlzinkskjærm for de 
her behandlede, er det sandsynligt, at vi vilde kunne fastslaa en endnu 
større gjennemskinnelighed af opake legemer. 
Den kjendsgjerning, at gjennemskinneligheden øges med ekspo- 
sitionstiden synes ligeledes at bevise, at den ikke alene afhænger af 
straalernes bølgelængde, men ogsaa er en funktion af tiden. 
Det synes af det foregaaende at fremgaa, at opake legemer bliver 
saa meget lettere gjennemtrængt af de straaler, der træffer dem, som 
disse har en større bølgelængde. Naar vi senere skal meddele vore 
studier over Hertz's straaler, som mesteparten af fysikerne nu betragter 
som identiske med lyset, men hvis mindste bølgelængde er 10000 
gange større end de største lysbølgelængder, skal vi paavise, at de 
tykkeste mure med den største lethed gjennemtrænges af disse straaler. 
