217 
i nogen væsentlig grad at afsvække giftstoffets virkning; thi Dumeril 
fandt det efter 24 aars lagring endnu fuldstændig virksomt. 
Allerede fra gammel tid har spanskfluerne været anvendte som læge- 
midler. Aretius, en romersk læge fra det første aarhundrede efter Kristus, 
synes at være den første, der har anvendt dem i pulverform. Plinius, 
Nicander, Dioscorides og Galen omtaler dem som gift, og den berømte 
græske læge Hippocrates gav dem indvendig mod vattersot, apoplexi 
og gulsot, ligesom de ogsaa var kjendte og benyttede af de gamle 
arabiske læger. 
Foruden ved de netop nævnte sygdomme anvendtes spanskifluerne 
ogsaa i tidligere tider indvendig mod haardnakkede hudsygdomme, og 
det var tillige et almindeligt middel mod udbrud af vandskræk efter 
bid af gale hunde. For nogle aar siden mente man ogsaa i det can- 
tharidinsure kali at have fundet et middel mod lungetuberkulose; men 
det haab, mar i denne henseende nærede, er som bekjendt desværre 
bleven skuffet. 
Indvortes bevirker cantharidinet en forøget virksomhed af slim- 
himderne og sterk affektion af nerve- og urogenitalsystemet, og alle- 
rede forholdsvis smaa mængder frembringer forgiftninger, der kan have 
de alvorligste følger. I mange tilfælder pleier hele fordøielseskanalen 
at være betændt. Der viser sig da ofte fænomener, der maa tilskrives 
resorption af stoffet, saaledes konstant symptomer, der hænger sammen 
med cantharidinets bortskafning gjennem nyrerne, fornemmelig optræden 
af eggehvide og blod i urinen paa den ene side, og heftige smerter 
ved urinladningen, brænding i urinrøret og opsvulmning af genitalierne. 
Med denne virkning paa urinveiene hænger ogsaa spanskfluens 
virkning paa kjønsdriften sammen, og i det 16de og 17de aarhundrede 
havde derfor stoffet en vidstrakt anvendelse som elskovsdrik. Men da 
«len ukontrollerede benyttelse i dette og lignende øiemed ofte havde tab 
af menneskeliv tilfølge, maatte de offentlige myndigheder tage sig af 
sagen, og vi finder i retshistorien ikke saa faa afgjørelser, hvor spansk- 
fluen har spillet en mindre hyggelig rolle i den her antydede retning. 
Det under navn af ,Åqua Toffana* berygtede giftstot skal og- 
saa ifølge OQznari hovedsagelig have bestaaet af cantharidin og vand 
samt nogle andre stoffer. Dets navn skriver sig fra den berygtede 
giftblanderske Toffania, der i begyndelsen at forrige aarhundrede drev 
sit uvæsen i Palermo og Neapel, hvor det lykkedes hende at dræbe 
ikke mindre end ca. 600 mennesker med denne blanding. 
