223 
rigtige beregninger af vindens tryk at rette sig efter, og at det maa 
dreie sig om en uhyre sum, fremgaar allerede deraf, at Sir Barry 
aldeles ikke vil nævne resultatet. 
Nu vil vel imidlertid spøgsmaalet om vindens tryk engang blive 
grundig undersøgt, hvis man da ikke vedvarende er villig til at koste 
dobbelt saa meget paa sine bygverker, som nødvendigheden kræver. 
M. 
Hvordan man opdager kometer. Hvad der hører til at 
opdage en komet, skildres af den bekjendte kometfinder William 
Brooksi tidsskriftet ,Popular Science". En virkelig dygtig komet- 
finder maa være født til sit arbeide; her kan ingen lærdom eller 
opdragelse erstatte mangel paa begavelse. Hans undersøgelser stiller 
de største fordringer til sanser og sjælsevner. Nøiagtighed og en 
udholdenhed, der aldrig svigter, i forbindelse med en altopofrende 
kjærlighed til sit kald fordres absolut af en saadan mand. Dernæst 
maa kometfinderen have et skarpt øie, der er istand til at opfatte 
overordentlig fine og vage gjenstande. Har naturen skjænket ham en 
saadan gave, maa astronomen vide at aagre med dette pund; han maa 
ved stadig øvelse og omhyggelig opdragelse søge at skjærpe og ud- 
vikle sit blik. Denne fordring kan synes underlig; men ogsaa ølet 
kan opdrages og udvikles i bestemte retninger, trænes, om man saa 
vil sige, ligesom øret jo baade kan og maa opdrages og udvikles for 
musiken. Der er dog for astronomerne langt finere distinktioner end 
gode øine og svage øine. En astronom kan have en særlig evne til 
at skjelne ud fra hinanden gjenstande, der ligger hinanden meget nær, 
og kan saaledes være istand til at opdage dobbeltstjerner, der for 
andre kan vise sig som et eneste punkt. En anden astronom har et 
særlig skarpt blik til at opfatte de fine tegninger, som gjennem 
kikkerten viser sig paa planeternes overflade; en. tredje har en særlig 
evne til at iagttage overordentlig fine taagemasser i himmelrummet. 
Brooks nævner som eksempel en begivenhed fra sit eget liv. En af 
de vigtigste kometopdagelser, der har været ham forundt, var fundet 
af kometen fra 1812, der efter den mand, der dengang opdagede den, 
førte navnet Pons, og som i 1883 atter opdagedes af Brooks. Denne 
komet var, da Brooks opdagede den, et af de svagest synlige himmel- 
legemer, den berømte kometfinder nogensinde har iagttaget. Den 
første nat, astronomen fik øie paa den, var den kun som en liden 
flek paa den mørke himmelbvælving. Den tiltog i klarhed og blev 
tilslut saa straalende, at den kunde iagttages med det blotte øle. Og 
dog havde ingen, der besøgte observatoriet, i de første nætter efter 
dens opdagelse været istand til at faa øie paa den, selv om den 
befandt sig i kikkertens synscirkel. Her maa man ogsaa lægge merke 
til, at en gjenstand dog altid er lettere at faa øie paa, naar man paa 
forhaand ved, at den er der, end naar man først maa paavise, at den 
i det hele er til. Af dette eksempel kan man danne sig en fore- 
stilling om, hvor langt en astronoms og da særlig en komettinders øie 
maa overgaa et almindeligt menneskeøie. Men den astronom, der er 
i besiddelse af saadanne øine, maa ogsaa vaage over dem som over 
