246 
rands mange merkværdigheder, der øver en saa eiendommelig virkning 
paa sindene oppe i polarhavets øde, saaledes som det tydelig vil 
fremgaa af den norske geolog Keilhaus beskrivelse fra hans reiser, 
i 1827 og 1828: ,Foran os, dunkelt gjennem taagen, blev vi var 
en fritstaaende stenpille af eventyrlig skikkelse, der ragede frem af 
søen tæt ved kysten, og var af samme høide som den. Med sit 
tykke, runde hoved, og hyllet i taagemantelen, lignede den disse raa 
stenbilleder af kolossalsk størrelse under hvilke flere folkefærd i østen 
havde fremstillet deres guder. Men paa disse høie bredder erindrede 
WE 
ev 7 
Magi 
SSH 
RÅ 
= ; MN v 
1) un 
Va 
MN . å Å 
uns NY Vi 3 
gå å KE : 
I 5 == 
— BEEREN' 
Ui 
% 
N Vo | 
G 
" LT 
N. 
R 
6 ES en " Pryrrrees A 17 "Syd ha vnren. 
FM, FU, ; 
Gi SN = e N 
yter. ØRE Guia Eilard, 
oStappen, 
3 6 
2 ? smedl (egeds)" N 
BEEREN EILAND 
Fig. 48. 
den snarere om hine landvætter, som skrækkede de gamle islændere, 
naar de i havsmørket søgte deres ø, eller om stengeisten paa Hetland, 
som norna af Titfullhead anraaber i Scotts berømte digtning.* 
Seet fra havet af, viser Bjørneøen sig som en taffelformig klippe, 
der sænker sig jevnt mod nord, hvor høiden kun angives til ca. 100 
fod, Mod syd og nordøst hæver der sig to høiere fjelde op over 
den ensformige slette. Det høieste af disse, der har faaet navnet 
Mount Misery, skal ifølge professor Mohn have en høide af 544 m. 
eller 1785 eng. fod. Fig. 49 viser os et billede af dette fjeld hentet 
