i > 
263 
desinficerende stoffer. Det viste sig nemlig, at saarhelingen ikke paa- 
virkes gunstig af disse stoffer, der næsten alle, ialfald i nogen grad, 
virker irriterende, Desuden er de alle giftige, og man saa ogsaa i 
den første tid ikke sjelden tildels meget alvorlige forgiftningstilfælde. 
Man er altsaa i det store og hele taget nu kommet bort fra anti- 
septikken og er gaaet over til den saakaldte aseptiske be- 
handlingsmaade. Man har nemlig lært at gjøre bandager, instru- 
menter, patienten selv og operatøren ,bakteriefri* uden anvendelsen 
af de nævnte desinficerende stoffer; paa hvilke maader, skal vi snart se. 
Følgen er ogsaa, at den nær sagt klassiske ,karbollugt*, som ansaaes 
og tildels endnu ansees for at udgjøre det væsentlige indhold af et 
operationsrums luft, er fuldstændig forsvunden fra de kirurgiske kli- 
nikker, om end de desinficerende stoffer ikke helt kan undværes. 
Blandt disse er dog karbolsyren trængt sterkt tilbage af det langt 
virksommere, men endnu giftigere stof, kviksølvsublimat. Af 
dette anvendes til kirurgisk brug ialmindelighed vandige opløsninger 
af en styrke 1:1000, mens karbolsyren maa anvendes i 2—95 pct.s 
opløsninger; selv i disse fortyndinger virker nu begge de nævnte 
stoffer sterkt giftigt paa bakterier. Miltbrandbacillesporer, der hører 
til de mest modstandsdygtige af alle mikrober, dør saaledes efter blot 
nogle minutters berøring med en sublimatopløsning som den nævnte. 
De forberedelser, som nutildags gaar forud for enhver operation, 
der skal udføres aseptisk, er da i korthed følgende: Alle forbindings- 
stoffer, bandager, haandklæder o. s. v. gjøres bakteriefrie (,,steriliseres*) 
ved ophedning i koghed vanddamp, hvorved alle bakterier dræbes. 
Instrumenter koges i nogle minutter og er da ganske sikkert sterili- 
serede. —Patienten underkastes en overordentlig omhyggelig vaskning 
af hele den legemsdel, paa hvilken operationen skal foregaa; 1 for- 
veien er han, om muligt, underkastet et renselsesbad af det hele 
legeme. Tilslutt kommer saa maaske den vigtigste og vanskeligste 
forberedelse, nemlig desinfektionen af operatørens hænder og arme. 
Denne maa være særlig omhyggelig og kræver en paapasselighed, der 
kun kan læres ved øvelse. Først naar alt dette er iagttaget, kan 
operationen paabegyndes. 
Hvad er nu egentlig hensigten med hele denne komplicerede og 
vidtløftige fremgangsmaade? Det er kort og godt at hindre det, man 
med et saare moderne medicinsk slagord kalder ,infektion* af 
operationssaaret og deraf resulterende opstaaen af de saakaldte ,,s aa r- 
