286 
sammenligning.  Cellerne i en kaninhjerne forholder sig i mikro-kemisk?) 
henseende ganske anderledes end cellerne i en menneskehjerne. Naar 
der nu mellem mennesket og kaniner er en ret paafaldende forskjel, 
saa ligger det nær at antage, at lignende mindre fremtrædende 
uoverensstemmelser findes mellem forskjellige menneskelegemer ind- 
byrdes, selv om vore hLjælpemidler for det meste ikke er tilstrækkelige 
til klart at erkjende dem. 
Men ogsaa de andre bestanddele af hjernen kan bidrage sit til 
en foranderlighed i de sjælelige anlæg. dJeg henviser kun til de 
blodkar, som besørger hjernens ernæring. Allerede ganske smaa for- 
styrrelser i de normale ernæringsforhold vil give sig tydelig tilkjende 
i hjernens arbeidsevne. Ogsaa centralnervesystemets støttevæv, glia, 
viser en vekslende udvikling, hvori blandt andet anlægget til visse 
sygdomme kan ligge, t. eks. saadanne, hvor der finder sted en primær 
vekst af glia. 
Vi har i vore betragtninger hidtil optattet alle individets aande- 
lige evner som et samlet hele. Vi maa derefter undersøge, om de 
enkelte aandelige anlæg og bevidsthedsprocesser viser sig udtrykt i 
hjernens. bygning svarende til deres forskjellige udvikling. Denne 
undersøgelse blev foretaget allerede for et aarhundrede siden paa den 
mest omfattende maade af Gall og Spurzheim. Den af dem 
grundlagte lære er kjendt under navnet phrenologie (græsk: osny = 
sjæl, hoyog = lære). Mens man dengang og egentlig endnu indtil for 
30 aar siden var af den anskuelse, at alle dele af storhjernebarken 
var funktionelt ligeværdige (2: kunde udføre samme arbeide), at altsaa 
en lokalisation af forskjellige evner i dette organ ikke fandtes, mente 
de nævnte forskere, at ethvert afsnit af hjernebarken var sædet for 
en bestemt aandskraift, og at den til en speciel evne svarende hjerne- 
del ogsaa var udviklet i en til vedkommende evnes udvikling svarende 
grad. Gall havde i 80-aarene i forrige aarhundrede i Wien søgt at 
udbrede disse anskuelser ved private forelæsninger, disse blev dog 
forbudt paa grund af sin religionsfarlige tendens. Kjernen i Galls 
lære, at de enkelte regioner paa hjerneoverfladen har hver sin særlige 
opgave, gjælder imidlertid den dag i dag for fuldkommen fastslaaet. 
Dog har hin alvorlige forsker begaaet to feil: for det første var han 
uheldig i valget af aandsevnerne, og dernæst mente han, at den større 
1) Kemiske undersøgelser udført med tilhjælp af mikroskopet. 
