289 
at gjøre opmerksom paa enkelte kjendsgjerninger, som maaske kunde 
danne en forbindelse mellem udviklingen af enkelte hjernevindinger og 
visse evner. 
I den bagerste del af nederste pandevinding paa venstre side er 
der et gebet, hvis ødelæggelse fremkalder en eiendommelig talefor- 
styrrelse (aphasie.. Her har vi at søge det motoriske talecentrum. 
Man vil nu have iagttaget, at denne hjernedel var særlig udviklet hos 
personer med en fremragende rhetorisk begavelse; dette kan ogsaa 
dokumenteres ved en paafaldende forskjel i størrelse mellem dette 
sted og det tilsvarende paa høire side. Hos Gambetta, hvis hjerne 
var os paafaldende paa grund af den abnorme lidenhed, skal dette 
sted have været særlig rigt paa furer. Eberstaller har engang 
ganske rigtig fundet ud, at en hjerne maatte tilhøre en grovsmed, 
fordi den motoriske region forekom ham saa kollosalt udviklet. 
Riådinger fandt hos en virtuos i violoncelspil den motoriske region 
sterkt udviklet paa høire side, og mener, at det hang sammen med 
hans fingerfærdighed i venstre haand. (Den høiere hjernehalvdel 
innerverer næsten udelukkende den venstre legemshalvdel og omvendt). 
Derimod kunde man indvende, at netop ved strygeinstrumenter kommer 
det mere an paa den høire haand, som fører buen. Det at gribe 
rigtig paa strengene er en blot mekanisk, tillært teknik, det rent aan- 
delige, udtrykket, dynamiken i spillet ligger snarere i bueføringen, som 
ledes af høire haand. 
Med hensyn til sansecentrene for syn og hørsel har vi kun erfa- 
ringer fra sygesengen at holde os til, og disse hører ikke ind under 
rammen for vore betragtninger. Saaledes kjender man hjernesyg- 
domme, under hvilke der er opstaaet blindhed som følge af ødelæg- 
gelse af baghovedlappen. I min samling er der en hjerne af en døv- 
stum person; paa den er de dele, som betegnes som hørselscentrum, 
saa usedvanlig svagt udviklet, at de kunde undgaa ens opmerksomhed 
ved en overfladisk betragtning; dog er dette at henføre til tidlig op- 
traadte sygelige forandringer, der har ødelagt de betræffende hjerne- 
vindinger. 
Mens vi hidtil hovedsagelig har talt om hjernens virksomhed med 
hensyn til bevægelse og fornemmelser og derunder altid er blevet op- 
merksom paa enkelte synspunkter, der kunde veilede os, saa blir 
udbyttet meget ringe, saasnart vi vender os til undersøgelsen af de 
»Naturen* 19 
