294 
støv", hvis eksistense man med sikkerhed har konstateret. Kun i de 
færreste tilfælde har himmellegemet saadan dimension og hastighed, at 
det kan holde sig ned i de laveste luftlag eller endog falde helt ned 
paa jorden. Derved fremtræder den eiendommelige fremtoning, man 
kalder en ildkugle eller meteor i snevrere forstand. Som regel vil et 
saadant meteor sprænges, inden det naar helt ned, og brudstykker vil 
spredes for alle vinde; selv i meget gamle historiske overleveringer 
findes beretninger om, at man har været opmerksom paa en saadan 
gStenregn*. —Sprængningen ledsages af voldsomme knald, der i et 
enkelt tilfælde vides at være hørt over en flade med hele 150 km. 
radius. Benævnelsen ,,stjerneskud* er saaledes ikke unaturlig. Det 
er høist sandsynligt, at lignende eksplosioner ogsaa finder sted i de 
høiere luftlag, men at lydeu ikke naar frem, dels fordi afstanden er 
stor, dels fordi den i høi grad vil svækkes ved overgangen fra de 
tyndere til de tættere skikter i atmosfæren. 
Af de mange tusen beretninger, som haves af større meteorfald, 
skal jeg som eksempel blot omtale etpar. 
Den 926de april 1803 mellem 1 og 2 om eftermiddagen faldt i 
Mellemfrankrige en af blændende lyseffekter ledsaget ildkugle, der 
eksploderede og spredte sit stof milevidt omkring. 92 å 38000 brud- 
stykker (,,meteorstene*") er gjenfundne, og det største veier 9 kg. 
Den 14de mai 1864 faldt ligeledes et berømt meteor ned i 
Frankrige (ved Orgueil, Garonne). Det straalede med et intensivt lys 
og skildres som fuldmaanen af størrelse. Brudstykker saa store som 
et menneskehode er fundne, og de er særlig bemerkelsesværdige der- 
ved, at de indeholder kulstof. Ildkuglen var forøvrigt ledsaget af en 
lang lysende hale. Saadanne haler har hyppig været seet, og de 
holder sig ofte i lang tid, efterat selve meteoret er sprængt eller ud- 
slukket. De bestaar af glødende dampe fra det sterkt ophedede him- 
mellegeme. En ildkugle, som den 30te september 1850 iagttoges over 
store partier af Nordamerika, lod efter sig en hale, der holdt sig en 
hel time, og man har endog beretninger om haler, som er blevne 
staaende i endnu længere tid. En ældre statistik over 2 950 meteorer 
viser, at 575 eller 19 pct. var ledsagede af haler; 18 pct. brast 
med et tydeligt knald, og fra 3823 eller 11 pet. har man kunnet op- 
samle meteorstene. Med hensyn til farven var 210 grønne, 112 røde, 
63 blaa og resten (ca. 2500) hvide. 
Hvad det kemiske indbold angaar, er der ikke i meteorerne paa- 
=——- spell 
