306 
det svenske lodsvæsen ikke holder noget eget dampskib i Gotlands 
lodsdistrikt. Men Rusland har endnu et andet undersøgelsesomraade 
end Østersøen, nemlig Barentshavet og Det hvide hav. Ved den del 
af den murmanske kyst, som holdes isfrit om vinteren ved en gren 
af Golfstrømmen, er som bekjendt den nye Katarinahavn anlagt. Med 
denne som udgangspunkt foretages aarlig udstrakte undersøgelser af 
Barents havets hydrografi og dyreliv, hvortil den russiske regjering 
har givet betydelige bevilgninger. Det er disse undersøgelser, som 
herefter skal sættes i forbindelse med det internationale observationsnet 
over Atlanterhavet. 
Konferensens forslag vedrørende arbeidsfordelingen inden dette 
observationssystem er ikke opgjort blot paa grund af praktiske hensyn, 
for at hver nation skal faa sit arbeidsomraade saa nærbeliggende som 
muligt, men hviler ogsaa paa videnskabelig tradition. Dette træder tydelig 
frem, naar man betragter de tyske observationsomraader, hvoraf det 
ene strækker sig fra Kiel gjennem den vestlige og sydlige del af 
Østersøen til Danzigerbugten. Dette har i omtrent de sidste tredive 
aars tid været Kielerkommissionens og de tyske hydrografers og biolo- 
gers specielle arbeidsfelt. Her udførte Pommeraniaekspeditionen de 
første hydrografiske dybdelodninger i Østersøen, her paabegyndte 
Hensen den første systematiske undersøgelse af Østersøens plankton 
og her udførtes under professor Krimmel en del af den første 
internationale havundersøgelse i 1893—94. 
Foruden denne længdesektion gjennem hele den sydlige del af 
Østersøen har konferensen desuden overdraget den tyske undersøgelse 
en tversektion, nemlig livjen mellem Ystad og Arcona. Denne 
tversektion, som oprindelig udgjorde et led i den hydrografiske kart- 
tegning af hele Østersøen, som udførtes af den svenske ekspedition i 
1877 under F. L. Ekman, hører til de mest interessante, man 
kjender; her passerer nemlig to mægtige havstrømme forbi hinanden i 
et og samme nivaa af havet, nemlig dels det udflydende vand fra 
Østersøen, der holder sig paa den svenske side, og dels bundstrømmen, 
der holder sig langs den tyske side og fører saltvand ind fra Nord- 
søen og Kattegat i Østersøens dyb. Disse to sektioner indeholder 
nøglen til forstaaelsen af hele vandcirkulationen i Østersøen og vand- 
vekslingen mellem dette indlandshav og oceanet. 
Det svenske undersøgelsesomraade i Østersøen (S) indskrænker 
sig efter konferensens forslag til den vestre side, samt til den dybe 
