308 
indflydelse en saadan fredning har paa fiskebestanden. Fra Firth of 
Moray gaar den engelske linje tvers over det nordlige Nordsøplateau 
og den norske rendes munding og endelig i en vid bue nord om 
Shetlandsøerne til Færøerne og ned mod Rockalbanken i Atlanterhavet. 
Herunder berører den nogle af de vigtigste egne af oceanet paa 
grænsen mellem Atlanterhavet og Nordhavet; den gaar nemlig over 
Færø— Shetlandskanalen og Wyville Thomsonbanken og endelig den 
dybe Rockallrende. Disse danner Golfstrømmens indløbsveie til Nordsø- 
omraadet. Den engelske linje er derfor fortrinsvis egnet til at holde 
rede paa Golfstrømmens forandringer og disses indflydelse paa Nord- 
søens tilstand og paa fisket, en indflydelse, som neppe kan sættes 
høit nok. 
Imidlertid er det ikke blot Golfstømmen, som har indvirkning 
paa Nordsøfisket. Man kan tydelig merke, at ogsaa Nordhavet har 
sin indvirkning. Dette er den mere uberegnelige og hidtil mindst 
kjendte faktor i Nordsøens hydrograf. Man ved nemlig ikke, fra 
hvilken side disse vandstrømme kommer, som under den kolde aarstid 
trænger endog helt ned til Skagerak. Der findes to muligheder: enten 
dannes dette ,,nordlige bankvand* paa Nordhavets østlige side langs 
Norges kyst og kommer derifra gjennem den norske rende til os; 
eller ogsaa har det sit udspring vesterfra, d. v. s. fra den vestlige 
eller grønlandske side af Nordhavet, polarstrømmens egentlige omraade. 
De svenske forskere paastaar paa grund af ,,bankvandets" fysiske og 
kemiske egenskaber og paa grund af den arktiske karakter hos dets 
plankton, at det med bestemthed maa skrive sig fra den islandske 
polarstrøm. Det er paavist, at der om vinteren foregaar mod øst et 
mægtigt fremtrængende af arktisk vand fra den grønlandske side af 
Nordhavet, og de svenske forskere mener derfor, at midtvinters frem- 
trænger en gren af polarstrømmen tvers over Nordhavet til den norske 
rende. De ser fremdeles i denne fremtrængen af arktisk vand fra 
vest aarsagen til de store vinterfiskerier efter torsk og sild, som ind- 
træffer ved de skandinaviske landes kyster. Den arktiske indflydende 
strøm gjør Nordhavets øvre lag ubeboelige og tvinger fiskene at søge 
hen mod det varmere kystvand paa den østlige side. Denne sidste 
opfatning er naturligvis, paa vor kjendskabs nuværende standpunkt, 
ikke andet end en hypothese, hvorimod de norske hydrografer og 
biologer har stillet vigtige indvendinger. Hele spørgsmaalet om Nord- 
havets indflydelse paa vort vinterfiske er imidlertid af en saadan 
