334 
Jorden i sækken var graa af farve og indeholdt noget kalk og 
stykker af en syenit, som i Kristiania bruges til grundmursten samt 
et lidet stykke glas, ikke større end tredieparten af en lillefingernegl. 
Det var klart, at jorden maatte stamme fra en tomt, hvorpaa 
der var bleven bygget, og der var sandsynlighed tor, at denne tomt 
var en af dem, som laa i nærheden af filialkontoret. 
Men jorden var paa den anden side mere ensartet i sit bland- 
ningsforhold, end man skulde vente at finde den paa en byggetomt. 
Denne iagttagelse førte atter til den slutning, at jorden var bleven 
kjørt fra en tomt ud paa en vei, hvor den var bleven æltet under 
vognhjulene. 
Alle gader i nærheden af filialkontoret, ja hele bydelen der om- 
kring blev nu gjennemkrydset. Merkelig nok var det umuligt at finde 
stykker af alunskifer, der i sit ydre og sin hele habitus kunde siges 
at svare til det, som laa i sækken. 
Med jorden gik det heldigere. Paa en lidet benyttet vei i nær- 
heden af filialkontoret fandtes en jordart, som i sit ydre udseende 
stemmede overens med jorden i sækken. Den indeholdt stykker af 
mursten, kalk, stumper af syenit. 
Syenitstykkerne blev undersøgt af professor Brøgger; han gjorde 
tyndslebne præparater deraf og kunde paavise overensstemmelse med 
stykkerne i jorden i postsækken, specielt ved hjælp af en eiendom- 
melig feltspath og hornblende (katoforit), som karakteriserer visse 
arter af vore syeniter. 
Endnu videre kom man, da der paa jorden i veien ogsaa fandtes 
stumper af melkeglas af samme udseende som glasstykket i sækken. 
Ved gravning i de øverste jordlag fandtes et par tusinde smaastykker 
af saadant glas, der viste sig at stamme fra en ituslaaet gaslygte. 
Sandsynligheden talte nu for, at der paa mindst et af disse glasstykker 
maatte findes en brudflade, som passede til en af de tre brudflader 
paa glasstykket i sækken. 
Det blev en møisommelig undersøgelse. Den vilde have været 
haabløs, om glaspladen paa alle punkter havde havt den samme tyk- 
kelse. Det var imidlertid ikke tilfælde med denne glasplade, ligesaa- 
lidt som det er tilfælde med nogen anden. 
Ved hjælp af nøiagtige maalinger af tykkelsen lykkedes det om- 
sider blandt glasstykkerne paa veien at finde et, som passede til glas- 
