336 
Hvor meget mangler vi imidlertid ikke endnu den dag idag paa 
at kunne i ret tid erkjende og paa en virksom maade forebygge alle 
de farer, som truer os fra vore levnetsmidler. 
Hvor megen sygdom skriver sig fremdeles ikke i de civiliserte 
lande fra nydelsen af giftige soppe og frugter. Vi behøver blot at 
tænke paa pellegraens offre, som tydelig viser os, at under visse for- 
holde er selv en vegetarisk levemaade alt andet end sund. 
Særlig er dog kjød-, pølse- og fiskeforgiftningerne frygtede. Det. 
er dem, vi ber skal beskjættige os med og fortælle, hvad videnskaben 
i de sidste aartiere har lært os om dem. 
Disse forgiftninger er langt hyppigere, end man aner. Siden 
videnskaben har skjænket disse sygdomme større opmerksomhed, gaar 
der neppe noget aar, hvor ikke hundreder af tilfælde blir bekjendt, 
og dog er det blot de sværeste tilfælde, der omtales.  Pølseforgift- 
ningernes klassiske land er den alemanniske stammes hjem, Wirtem- 
berg og Baden. Fiskeforgiftningerne hører særlig hjemme i Rusland, 
hvor de aarlig skal være meget hyppige i den lange fastetid. Kjød- 
forgiftninger forekommer hovedsagelig i lande, hvor der spises meget 
raat kjød. Derfor er de heldigvis sjeldne i Østerrige. Den slags 
masseforgiftninger har imidlertid ogsaa forekommet her 1 de sidste 
aartier, saaledes i 1874 i nærheden af Bregenz og 1894 i Teplitz- 
Schönau. 
Saadanne masseforgiftninger har været det, der gang paa gang 
har henledet opmerksomheden paa disse sygdomme. Hvor hyppig de 
forekommer, sees bedst af, at der i Tyskland, Østerrige, Skandinavien 
og Holland foreligger fra aarene 1876 til 1892 beretninger om 41 
massekjødforgiftninger med mere end 3000 patienter. Det sværeste 
af disse tilfælde var masseforgiftningen i Kloten ved Ziårich 1878, 
hvor under en sangerfest i løbet af nogle faa dage 657 personer blev 
syge, hvoraf seks døde. 
I lang tid troede man, at disse sygdomme skrev sig fra nydelsen 
af raadden mad, de skulde altsaa være forgiftninger ved forraadnelses- 
produkter. 
Heri følte man sig saameget mere bestyrket, da Albrecht vw. 
Haller allerede i det forrige aarhundrede havde paavist, at naar 
man indsprøitede i dyr et vandigt ekstrakt fra lig, blev de syge. 
Ogsaa de senere studier over forraadnelsesgiftene syntes fuldkommen 
at skulle forklare kjød- og pølseforgiftningerne. Gaspard paaviste 
