338 
Ved en opmerksom og kritisk undersøgelse af kjendsgjerningerne 
ved kjød- og pølseforgiftningerne vil det endvidere fremgaa, at der 
maa foreligge langt mere indviklede forholde end kun en simpel for- 
raadnelse. 
I lange tider har sygdomssymptomernes overordentlige mangfol- 
dighed ved denne sygdom været paafaldende. Saavidt jeg ved, var 
Miller den første, som nøiere undersøgte dette (Deutsche Klinik 
1870); han paaviste, at de egentlige pølseforgiftninger, saaledes som 
de f. eks. optræder i Wirtemberg, skarpt kan adskilles fra de syg- 
domme, der opstaar efter nydelsen af sygt kjød, f. eks. fra dyr, der 
har lidt af trichinose eller miltbrand, de er endvidere vidt forskjellig 
fra de egentlige forraadnelsesforgiftninger. 
Det er ogsaa blevet mere og mere klart, at det typiske billede 
at den forholdsvis sjeldne saakaldte pølseforgiftning, botulismus, er 
forskjellig fra det af den almindelige kjødforgiftning. Ved den sidste 
træder raave- og tarmsygdomme i forgrunden, kvalme, opkastelse og 
diarrhoe, de mere voldsomme tilfælde ofte som kolera, de mere lang- 
somt foriøbne ligner tyfus, dødeligheden er liden; ved den typiske 
botulismus optræder derimod ikke opkastelser og diarrhoe. Det mest 
paafaldende kjendetegn paa denne sygdom er lammelser af de ydre 
og indre øiemuskler. Pupillen blir kolossalt udvidet og forandrer ikke 
sin størrelse efter mængden af det indfaldende lys; akkommodations- 
musklerne i øiet negter sin tjeneste, saaat det optiske apparat ikke 
mere kan blive indstillet efter de gjenstandes afstand, som skal iagt- 
tages. Hele øiets bevægelsesevne lammes, derfor sees gjenstandene 
utydeligt og dobbelt; endvidere hænger det øvre øielaag ned (den saa- 
kaldte ptosis); ogsaa de øvrige ansigtsmuskler blir lammede. Patienten 
har vanskeligt for at svælge, da svælgmusklerne lammes; hæshed indtræder, 
ja ofte fuldstændig stamhed, da stemmebaandene ligeledes blir lammede; 
haardnakkede forstoppelser og vanskelig urinladning; en forøget eller 
oftere en formindsket spyt- og slimafsondring. Ingen feber, ingen 
sandseforstyrrelser. Ved de haardeste tilfælde indtræder døden paa 
grund af hjerte- og lungelammelser.  Dødeligheden er meget stor; 25 
til 33 pet. af de haardere tilfælde dør. 
Begge disse sygdomme er saa vidt forskjellige, at man med bestemt- 
hed kan drage den slutning, at de har en forskjellig aarsag. Imid- 
lertid er ikke altid symptomerne skarpt adskilte. Ved en af de mest 
bekjendte af saadanne begivenheder, kjødforgiftningen ved sangerfesten 
