354 
universitet. Hans bog giver en velskreven og grundig fremstilling af 
overtroens historie og videnskabens forklaringer af dens fænomener. 
I forbigaaende bemerkes, at forfatteren i sin bog udførlig behandler 
den mest moderne overtro, spiritismen, og viser dens hulhed. Spiri- 
tismen har forresten ogsaa været sat i forbindelse med ønskekvisten. 
Man vil blandt andet se, at ønskekvisten har sin lange historie, 
at den før havde en udstrakt anvendelse til paavisning af metaller, 
ja at den en tid var i anseelse til at aabenbare hemmeligheder inden 
den moralske sfære, f. eks. til at eftervise forbrydere. Ønskekvistens 
merkværdigheder tilhører en stor gruppe , mystiske" fænomener, der 
alle er karakteriserede ved, at bevægelser af livløse gjenstande frem- 
kaldes af personer, uden at disse er sig bevidst, at de bidrager til bevæ- 
gelserne. Mest bekjendt af disse fænomener er vel borddansen, og 
hvad den angaar, saa har ingen mindre videnskabsmand end Faraday 
beskjæftiget sig dermed. Han efterviste ved sindrige arrangementer, 
at personerne omkring bordet skubber til det, uagtet de indbilder sig, 
at de forholder sig aldeles rolige. Lehmann har ved at undersøge 
de ubevidste skjælvebevægelser, som folk altid har, gjort det sand- 
synligt, at disse under borddansen kommer i en vis rytme. Denne 
rytme i skjælvebevægelserne er sikkerlig hovedaarsagen til, at stødene 
bliver saapas store, at de kan sætte bordet igang. Vi skal ikke her 
nølere gaa ind paa den hele gruppe fænomener, hvoraf ønskekvisten 
som sagt kun er et led, men blot gjentage, at en, der ser et ønske- 
kvisteksperiment, ikke maa tro, at han staar overfor noget enestaaende. 
Ønskekvisten, saaledes som den anvendes hos os, har form som 
en latinsk V og tages af et eller andet løvtræ. Den bestaar af to 
grene 1/, til 1 cm. tykke og skjæres af træet straks nedenfor for- 
greningspunktet. (I forbigaaende sagt, betegnelsen ønskekvist for 
en ting bestaaende af to kviste er lidt misvisende; i Hafslo i Indre 
Sogn hørte jeg et heldigere udtryk, idet man betegnede ønskekvisten 
som ,»ei kluft*). Naar man skal anvende ønskekvisten, fatter man 
om den, saaledes som tegningen (fig. 59) viser. Albuerne holdes ind 
til siden, og underarmen danner en ret vinkel med overarmen. Ind- 
siden af haanden vendes op, planet gjennem ønskekvistens to grene 
stilles vandret, og de øvre evder af grenene, som er inde i hænderne, 
ligger begge paa samme rette linje. Idet vandsøgeren langsomt gaar 
hen over terrænet og , passerer en vandaare", bøier kvisten sig opad, 
idet den nævnte rette linje gjennem hænderne fungerer som akse for 
i 
| 
i 
