365 
i luftfugtigheden, hvad de kalder veirforandringer, som vi friske 
ikke kan. Det tør nok være mulig, at en, som er rigtig sensitiv i 
denne henseende, kan danne sig en formening om, hvor grundvandet 
staar nær ved jordoverfladen. Kunde et menneskes lugtesans nærme 
sig en hunds i skarphed, vilde han sikkerlig ogsaa ved denne sans 
kunne paavise, hvor der var vand i jorden. Fremdeles er det 
jo i det mindste tænkeligt, at svage rystelser eller lyd frembragte 
ved en liden underjordisk strømning af vand, umerkelige for almin- 
delige sanser, undertiden kunde opfattes af enkelte. En saadan 
forbausende skjærpning af enkelte sanser, som vilde være nødven- 
dig, er virkelig iagttaget hos personer i hypnotisk tilstand, og 
dersom en, der gaar med ønskekvisten, skulde opnaa at komme 
i en saadan, kunde det nok være, at hans ubevidste sansning af 
vandet faar ham til paa visse steder at bøie kvisten. Skulde nogen 
være saa heldig at træffe et krattigt medium af denne slags, vil der 
vist kunne være anledning til interessante iagttayvelser; men disse vil 
være vanskelige; thi mediet og end mere den udenfor staaende iagt- 
tager vil have let for at blaude sammen gjetverk og virkelig sansning. 
Paa grund af sin usikre natur vil disse hypnotiske fænomener, om 
de skulde lade sig paavise, ikke kunne faa nogen praktisk be- 
tydning. 
Det kan i denue forbindelse merkes, hvad Bjørnson beretter i sin 
lille bog ,Visknut* (,Vaarsols* gratisføljeton. Kristiania 98. Aftryk 
af en artikel i ,Ude og hjemme*). Naar denne vidtspurgte mand 
søgte efter vandaarer, gik han derhen, hvor der syntes ham likest, at 
der skulde være vand at finde, og der begyndte han med at lægge 
haandbagen paa jorden, flyttede den saa langs efter marken, til det 
rykte i fingrene; derunder var vandet. (Det var paa den maade længe 
Knuts næringsvei at finde vand og grave brøude for folk. Senere 
brugte han ønskekvist). 
Et andet tilfælde, som maaske hører hid, citeres i det tidligere anførte 
arbeide af Chevreul efter Thouvenel: , Memoire physique et medicale 
montrant des rapports évidents entre les phenomenes de la baguette 
divinatoire, du magnetisme et de Velectricite. 1781." Barthélemy 
Bleton i Dauphiné viste paafaldende egenskaber som vandfinder; alle- 
rede da han var 7 aar gammel. Han blev først opmerksom derpaa, 
engang han skulde bringe mad ud til arbeiderne paa marken; han fik 
da febergysninger, naar han sad paa en bestemt sten. Under denne 
