382 
Oteren, der fornemmeligt er fiskeæder, er dog ikke dette ude- 
lukkende; den tager gjerne ænder og duer, saavel i frihed som i 
fangenskab. Den spiser endog padder og ferskvandsmuslinger. I 
fangenskab tager den gjerne mod keks, og om vinteren udstrækker 
den sine herjingstog til hønsegaardene og tager ogsaa lam, hvis den 
kan komme til. 
Alle ved, at katten, der jo er et rovdyr, gjerne spiser fisk; den 
jager ogsaa insekter. 'A. Miller havde en kat, som hver kveld gik 
paa jagt efter natsommerfugle i haven. Dimmock havde en, som om 
sommeren og høsten hver eftermiddag i græsset ledte efter insekter, 
som den, efterat have fanget dem, altid kom og viste sin herre, før 
den slugte dem. De jager ofte efter biller og spiser dem levende, 
selv om de smager og lugter ilde. 
I Nordamerika har bisonten (mustela bison), et slags røskat, om 
sommeren den vane at ernære sig af fisk, som den dukker for at 
fange. Om vinteren nærer den sig af mus og andre landdyr. 
Kamelen i Baktrien holder sig trods dens ry for nøgternhed dog 
ikke til en udelukkende vegetariansk diæt; naar den er sulten sluger 
den omtrent, hvad det skal være, filttepper, ben, huder, kjød og fisk. 
Rensdyret, der ogsaa er vegetarianer, bliver dog ogsaa kjødædende, 
naar leilighed byder sig; det kan fortære mus og lemæn. Selv 
hjorten har man 1 vinteren 1894—95 seet æde kaniner. 
I Sydafrika har en vegetariansk abe, chacma'en, paa sine steder 
vænnet sig til at dræbe lam for at drikke den melk, som findes i 
deres maver. I Egypten har den kjødædende hyænen vænnet sig til 
at spise mais, og det vel meget efter landmandens mening. 
Blandt fuglene er en forandring af diæt temmelig almindelig. 
Strudsen er ofte altædende; man har seet den sluge appelsiner, fer- 
skener, smaa skildpadder, høns og smaa katte. Mange fugle, der af 
naturen er insektædende, æder ogsaa korn, hvortor agerdyrkerne hader 
dem. Kraakerne skal i de sidste 50 aar have vænnet sig til at spise 
næper, ifølge Wilson. 
Et meget interessant tilfælde er det med kia'en, nestor motabilis, 
en papegøi i Ny-Zeland. I de sidste 30 aar har denne fugl lagt sig 
til kjødædende vaner. Efterat have faaet smag paa kjød ved at pikke 
i faarehuder, der hang til tørring, har den slaaet sig paa de levende 
faar. Efter nogle pgjør den det for at faa tag i nyretalgen, efter andre 
