8 
gamle fastland og saa afleiret ved datidens kystlinje; andre mener, 
at guldet maa være kemisk udskilt af det samme hav, hvori konglo- 
meraternes rullestene afleiredes; og atter andre mener, at guldet ved 
sekundære processer er dannet paa de steder, hvor det nu forekommer, 
og altsaa ikke paa nogen maade maa opfattes som samtidigt med det 
konglomerat, hvori det forekommer. Det kunde være ganske inter- 
essant at se, hvad der taler for og imod disse forskjellige opfatninger 
af guldets dannelse; men da det vil føre for vidt her, faar vi nøie os 
med at vide, at guldet virkelig forekommer og heller se lidt paa, hvad 
kvanta der her er tale om. Da guldforekomsterne i Transvaals konglo- 
merater har den store fordel, at de er regelmæssige, og guldgehalten 
paa forhaand kan beregnes saa nogenlunde nøiagtig, vil man kunne 
forstaa den umaadelige udvikling, som er foregaaet her. Guldet op- 
dagedes i 70-aarene; men driften var lige til 1885 forholdsvis liden. 
I 1885 opdagedes saa nye mængder, og fra den tid foregik udviklingen 
med kjæmpeskridt, saaledes at Transvaal nu staar som det første af 
verdens guldproducerende lande. Et blik paa tabellen over den sam- 
lede verdensproduktion af guld i 1898 viser, at ikke mindre end 27 
pet. falder paa Transvaal, 22.5 pet. paa de Forenede stater i Nord- 
amerika, 21.5 pet. paa Australien og 8.5 pct. paa Rusland. Under- 
søger vi tabellerne for 1897, finder vi en anden rækkefølge. Da var 
de Forenede stater no. 1, idet værdien af det producerede guld der 
ansloges til ca. 59 mill. doll., derefter kom Transvaal med omtr. 56 
mill. doll., Australien med 52.5 mill. doll. og Rusland med 21.5 mill. 
doll. I 1896 producerte saavel de Forenede stater som Australien 
mere end Transvaal. Vi ser heraf, at Transvaals dominerende stilling 
m. h. t. guldproduktion er af ny datum, og vi vilde ved nærmere at 
granske tabellerne komme til det resultat, at den dominerende stil- 
ling ikke skyldes tilbagegang i produktion i konkurrerende lande, 
men udelukkende skriver sig fra den omstændighed, at stigningen i 
produktion er saa meget betydeligere i Transvaal end andre steder. 
Stigningen beløb sig f. eks. i 1898 til 21,852,082 doll. eller 37.6 pet. 
Jeg tror, disse tal vil give en klar forestilling om den udvikling, der 
har fundet sted i Transvaal i den sidste tid; men det kunde kanske 
ikke være afveien netop i denne tid, da disse forekomster har faaet 
saadan aktuel interesse, ogsaa til slutning at se paa den officielle sta- 
tistik over Transvaals guldproduktion, hvor værdien er anført i Istr. : 
