11 
men det maa være etsteds i det sydlige Forasien, Syrien eller Palæ- 
stina. Det dyrkes nu i Spanien, Portugal, Italien, Istrien, Dalmatien, 
Grækenland, Marokko, paa Krim og Middelhavsøerne og udenfor 
Europa desuden i Sydafrika, Chile, Peru, Mexiko, Australien (især 1 
Queensland) og i Kina. 
I Europa findes det næsten overalt mellem breddegraderne 44 
og 46. Oljetræet er en af de planter, som giver middelhavslandene 
deres eiendommelige karakter. Ved Nizza og paa Etna dyrkes det 
til en høide af mellem 700 og 800 m. over havet, og paa Sierra Nevada 
naar det en høide af 950 m. 
Det er kun det dyrkede træs frugter, som benyttes til at presse 
olje af; dog kan det vilde træ kultiveres ved okulering, og det kan 
da bære gode frugter efter 5—10 aars forløb. Forøvrigt forplanter 
man oljetræet ved frø eller ved stiklinger. Forplantningen ved frø 
gaar langsomt, men er den sikreste maade, naar man vil hindre træet 
fra at udarte og falde tilbage til den vilde, tornede buskform. For 
at trives vil træet have søluft og kalkjord; derfor trives det bedst 
paa kysterne og paa øerne; dog vokser det ogsaa ved Gardasøen f. eks. 
I mager og sandig jord bliver det ikke saa stort og frodigt som 1 
kraftig kalkholdig muldjord. Mellem oliventræerne dyrker man korn 
eller belgfrugter og gjødsler og bearbeider jorden med omhu. 
I Sydeuropa blomstrer oljetræet i mai og juni maaned, og i ok- 
tober begynder frugterne at modnes, men først i december maaned 
er de fuldmodne. Det hænder meget sjelden, at man faar to rige aar 
umiddelbart efter hinanden. Der, hvor man behandler oliverne med 
størst omhu, plukker man dem af træet en for en, og straks derefter 
bringes de i oljepressen eller oljemøllen. Denne fremgangsmaade 
bruges altid i Provence, Genua, Lucca og Algier. Andre steder, saa- 
som i Kalabrien og paa Sicilien og Sardinien, slaar man enten olive- 
nerne ned med stokke, eller man lader dem hænge paa træerne, indtil 
de er fuldmodne og falder ned af sig selv. Naar man da lægger dem 
sammen 1 hauge, gaar de let i gjær. 
Planterigets fedtstoffe, hvortil ogsaa olivenoljen hører, er forbin- 
delser af en eller flere fedtsyrer med glycerin; ved almindelig tem- 
peratur er disse fedtstoffe enten flydende, og da kaldes de oljer, eller 
ogsaa er de faste og benævnes da ”smør" ; paa papir sætter de bli- 
vende fedtflekker; de er opløselige i kogende alkohol ligesom ogsaa 
i kold eller varm æther; de er lettere end vand og hører til de mest 
