16 
ning af ”daarlig" luft, har jeg troet, at et uddrag vilde være af inter- 
esse for ”Naturen*"s læsere. 
CCN 
Luften har overalt samme sammensætning: kvælstof = 79 
pct., surstof = 21 pet., kulsyre = 0.04 pet. samt vekslende mængde 
vanddamp og en del andre stoffe, i saa smaa mængder, at de her ikke 
spiller nogen rolle. Luften i beboede rum faar en anden sammen- 
sætning, den blir paa grund af aandedrættet ”forurenset*, som man 
pleier at sige. Vi indaander luft med 0.04 pet. kulsyre og udaander 
den med ca. 4 pct., mens det tilsvarende kvantum surstof mangler; 
i den udaandede luft er der altsaa kun 17 pet. surstof. Kvælstof ud- 
skilles i samme mængde, som det indaandes. 
Nu blander den udaandede luft sig med den ”ubrugte" luft i 
værelset, saaledes at denne, særlig naar der er mange mennesker til- 
stede faar en anden sammensætning end den oprindelige. Denne 
blanding foregaar dog i lukkede rum — hvor luften ikke er i synderlig 
bevægelse — ikke paa langt nær saa hurtigt, som man hidtil almin- 
delig har antaget. Vi indaander i et lukket værelse med hvert aande- 
dræt ca. 6 pet. af vor egen netop udaandede luft, mens vi i det fri 
selv ved vindstille neppe indaander 1 pet., idet luften ved vindstille 
dog har en bevægelse af 0.5—1 meter i sekundet, mens den i et væ- 
relse kun har en bevægelse af ca. 3 millimeter, selv ved en tre ganges 
luftveksel i timen. 
Imidlertid vil dog luften, særlig i smaa rum, ofte efter nogen tid 
faa en anden sammensætning; man taler om, at man da indaander 
”brugt luft" eller ”forurenset luft". Med hensyn til den ”brugte 
luft* saa finder et saadant "forbrug" kun sted i minimale mængder, 
saa udtrykket er misvisende. Forsøg har vist, at selv en surstof- 
gehalt af kun 12 pet. (istedetfor 21 pet.) har ingen ubehagelig eller 
skadelig virkning paa dyr eller mennesker, samt at det er yderst sjel- 
dent, at surstofgehalten gaar under 20 pet. selv i overfyldte, slet ven- 
tilerede rum. Med hensyn til kulsyren er forholdet anderledes. Vi 
kan ikke taale forholdsvis saa meget kulsyre, som vi taaler mindre 
surstof. 
Men grunden er ikke den, at kulsyren er giftig, thi f. eks. i mineral- 
vand tager vi dog til os store mængder kulsyre, og der er altid be- 
tragtelige mængder tilstede i vort venøse blod; kulsyren har kun den 
