17 
ene "ubehagelige" egenskab, at den hindrer afgivelsen af kulsyre 
fra blodet, naar der er meget tilstede i luften; og dog kan der i luften 
være ca. 4 pet. kulsyre, uden at dette har nogen indflydelse; og under 
almindelige forhold blir der selv i slet ventilerede rum aldrig mer 
end 1 pet. kulsyre. 
I denne forbindelse kan nævnes, at naar der i populære skrifter 
tales om nytten af planter i værelser, fordi de indaander kulsyre og 
udaander surstof, eller naar der i prospekter fra sanatorier tales om 
”surstofrig* luft, saa handler det i første tilfælde om saa minimale 
mængder, at det ikke spiller nogen rolle, og hvad det andet angaar, 
saa ved vi jo, at atmosfæren overalt paa jorden er lige rig paa surstof. 
Naar — efter det ovenfor anførte — kulsyren ikke er giftig, og 
vi dog i slet ventilerede rum føler os uvel, saa antog man, at dette 
kom af, at der kom andre stoffe i luften, af — som man kaldte det — 
”kulsyrens slette selskab". Hvert menneske afgiver foruden kulsyre 
og vanddamp smaa mængder af andre stoffe, som oftest har en mer 
eller mindre ubehagelig lugt. Dette ”slette selskab" kommer enten 
fra aandedrættet og, naar den udaandede luft er uren eller endog 
lugter ondt, skriver dette i de fleste tilfælde sig fra cariøse tænder 
eller uren mund, kun i sjeldneste tilfælde fra næse, strubehoved eller 
. lunge. 
Dernæst findes i dette ”slette selskab" uddunstninger, og — hvad 
der i regelen er mest af — ildelugtende stoffe fra slet renset svedig 
hud, fra haaret og skidne klæder. Endelig bidrager tobaksrøg, især 
i overfyldte rum, væsentlig til at gjøre luften daarlig. De i dette 
”slette selskab" forekommende gasarter forekommer ikke i saa store 
mængder, at de kan virke som ”gift" ; maaske kan dog i overfyldte 
rum gaserne i tobaksrøg virke som gift; og det er rimeligt, at den 
katzenjammer, som faaes ved sterk nydelse af alkohol, blir ikke lidet 
værre ved tobaksrøgen i lokalet. Man ser af dette, at kulsyrens 
”slette selskab" ikke paa langt nær er af den betydning, som har 
været antaget. Det er ubehageligt, fordi det ofte er ildelugtende; 
men — maaske med undtagelse af tobaksrøg — uskadeligt, naar der 
kun tages hensyn til giftvirkning. 
Denne anskuelse, at den af mennesker forurensede luft indvirkede 
skadeligt, var blevet et saadant axiom, at man forsøgte at finde en 
forklaring paa dens skadelighed, og man troede, at der i udaandings- 
luften fandtes en specifik ”menneskegift* — anthropo-toxin. Man 
yNaturen* 2 
