40 
meget forskjellig i alder; begge synes at tilhøre area-leret. Torv- 
lagets uregelmæssige, bugtede og heldende stilling tydede paa forstyr- 
relse af lagningsforholdene, og jeg er derfor kommen til det resultat, 
at det over torvlaget liggende planteførende ler er kommet i sin nu- 
værende stilling ved udglidninger, hvorunder træstammer og blade 
er blevne begravet 1 leret. 
I afvigte sommer fandt jeg derimod under mit kartlægnings- 
arbeide for den geologiske undersøgelse i trakten ved Grorud (tildels 
sammen med adjunkt J. Rekstad) en anden planteførende forekomst, 
der sikkert er en oprindelig uforstyrret dannelse. Ved Bredtvets 
teglverk ca. 2 km. vest for Grorud jernbanestation naar lerlaget en 
dybde af 4 til 6 m. Leret hviler paa sand og sandet igjen ifølge ar- 
beidernes udsagn paa fast fjeld. De laveste dele af lerlagene inde- 
holder grusholdige skikter, og i dette parti af leret fandtes ikke sjelden 
glaciale skjel og dyrelevninger som leda pernula, siphonodentalium 
vitreum, nucula terniis, cyprina islandica, portlandia lenticula, nep- 
tunea despecta var., carinata og ophiura Sarsii. De midtre dele af 
leret er derimod fattigere paa dyrelevninger; her fandtes kun port- 
landia lenticula og natica grønlandica. Paa det høiestliggende sted 
i terrænet ved teglverket fandtes under gravning af tomten til et nyt 
tørkehus 1 til 1.5 m. under overfladen et 1—3 dm. tykt, noget sand- 
førende lag, der er saa rigt paa skjelrester, at det kan opfattes som 
antydning til en skjelbanke. Størsteparten af skjelresterne bestaar 
af blaaskjæl (mytelus edulis), desuden forekommer maconia, balanus 
og anomia. I dette lag fandtes ogsaa to bladaftryk, der maa tydes 
som blade af salix reticulata. Denne pileart er en ægte arktisk plante, 
der ifølge Blytte flora ”i de sydligere dele af landet begynder først 
at blive hyppigere ved og over bartræernes grænse, nedenfor hvilken 
den sjelden viser sig,” ”den forekommer almindelig i Nordland og 
Finmarken, hvor den allerede i Ranen gaar lige ned til sjøen.” I 
det over skjællaget liggende 1 til 1.5 m. mægtige forvitrede lerlag 
fandtes kun i den nedre del enkelte epidermisrester og forvitrede af- 
tryk af blaaskjæl. Det fuldstændige profil blir altsaa: 1—1.5 m.,, 
3 dm., skjælbanke- 
dannelse med blade af salix reticulata. Ca. 3 m., fint ler med port- 
forvitret ler, lavest med rester af blaaskjæl. 1 
landia lenticula. Ca. 2 m. ler med tynde sand- og grusskikter, rigere 
paa fossiler. Sand (efter arbeidernes udsagn). Fast fjeld (efter ar- 
beidernes udsagn). 
