FEB %G 1901 
Atmosfærens form. 
Af de utallige naturvidenskabelige problemer, som i vore dage 
er oppe til behandling, er spørgsmaalet om atmosfærens form et af 
de bedst begrænsede og mest nærliggende. Vi bor jo paa bunden af 
et lufthav, som i det store og hele taget er undergivet bestemte fysiske 
betingelser og som følge deraf ogsaa maa antage den til disse betin- 
gelser svarende form. Luftens stoflige egenskaber har vi nærsagt 
uindskrænket adgang til at undersøge, de virksomme fysiske faktorer 
ligesaa; ved luftens overordentlige betydning for alt liv paa jorden 
rykker dette spørgsmaal os saa at sige lige ind paa livet, og intet synes 
ved første øiekast rimeligere, end at dette tilsyneladende saa enkle 
og koncise spørgsmaal maatte kunne besvares bestemt og afgjørende 
— ligesaa bestemt og afgjørende som f. eks. spørgsmaalet om den 
faste jordskorpes form. 
Dette er imidlertid saare langt fra at være tilfældet. Spørges 
der om formen af det lufthav, som ombølger jorden, har videnskaben 
ikke engang en rimelig og almindelig anerkjendt hypothese at opstille. 
De forskjellige videnskabsmænds svar vil være overordentlig afvigende 
fra hinanden. Den ene vil paastaa, at atmosfæren overhovedet ikke 
har nogen form, den anden vil forsikre, at luftens ydre grænseflade i 
store træk er en tro kopi af selve jordoverfladen, de to flader er kon- 
centriske, har samme skikkelse og adskiller sig kun i dimensionerne 
fra hinanden. Det store flertal af videnskabsmænd vil imidlertid 
intet bestemt svar kunne give — af den simple grund, at dette tilsyne- 
ladende saa enkle og nærliggende spørgsmaal aldrig har været gjen- 
stand for nødvendig drøftelse. En fremstilling i hovedtrækkene af, 
hvad vi paa dette omraade ved — og ikke ved — og af, hvad vi med 
vort nuværende kjendskab til atmosfærens fysiske forhold maa være 
berettiget til med sikkerhed at slutte, er hensigten med disse linjer. 
Det meste af, hvad jeg her kommer til at anføre, vil kunne gjenfindes 
paa forskjellige steder i min bog om ”Hvordan jorden blev til". Her 
er de forskjellige kjendsgjerninger og synsmaader imidlertid samlet 
i en sammenhængende fremstilling. 
,Naturen*. 
