115 
(florett, chappe, bouret). Den vigtigste af denne gruppe er ailanthus- 
spinderen (attacus cynthia), hvis larver blandt andet lever paa det 
bekjendte gudetræs blade (ailanthus glandulosa). I dens hjem, Nord- 
kina (Shantung) og Indien (Shikkim) avles den hyppigt; i seksti- 
aarene forsøgte man ogsaa med godt resultat at avle den i Frankrig 
og England. Dens langstrakte, tilspidsede kokoner, som er omgivne 
af et løst traadhylster, leverer en meget smuk mørkbrun silke. En 
anden art, attacus ricini, som ernærer sig af ricinusblade, leverer den 
saakaldte eriasilke, hvoraf der udvindes betydelige mængder i Assam 
og Indien. Endelig skal vi blandt denne række af fremstillere af 
vigtige silkesurrogater nævne atlasspinderen (attacus atlas), der indtil 
for kort tid siden ansaaes for at være den største og vakreste sommer- 
30 cm. Af dens 
store kokoner, der blir indsamlede i Indiens og Kinas skove, fremstil- 
fugl. Dette vakre insekt har en vingebredde af 25 
les den saakaldte ”fagarasilke”", som ligner tussahsilken.*) 
Den anden gruppe af silkesurrogater erholdes af andre dyr end 
de hidtil omhandlede spindere. Denne gruppe har næsten ingen prak- 
tisk betydning, men vi kan dog ikke ganske forbigaa den, da den har 
nogen interesse dels i historisk henseende, dels ogsaa i naturhistorisk. 
Det er de silkeagtige traade, som en hel del edderkoppe og endvidere 
skinkemuslingerne fremstiller. 
Først i forrige aarhundrede faldt man paa den tanke at be- 
nytte til spindstof de fine traade, som edderkoppene spinder dels til 
sine fangstredskaber, dels til at hylle om sine eg eller til udforing af 
sit rede. En hr. Bon i Montpellier indsamlede i aaret 1709 de traad- 
klumper, hvormed nogle edderkopper ombyller sine eg, og det lyk- 
kedes ham heraf at fremstille et væv, som han forsøgsvis anvendte til 
handsker og strømper. Saadanne forsøg gjentoges flere gange i slut- 
ten af det 18de aarhundrede. En pariserfabrikant udvandt senere, i 
trediveaarene, i Frankrig af nogle store udenlandske edderkoppe, som 
han for dette øiemed avlede, en edderkopsilke, hvoraf han forarbeidede 
et blodstillende plaster. Troen paa edderkopvævets hæmostatiske 
virkning er som bekjendt meget udbredt blandt almuen; de østerrigske 
bønder henter almindelig ved en eller anden beskadigelse et edderkop- 
*) Atlasspinderen overgaaes i størrelse af en nærstaaende art, attacus 
cæsar som blev funden for en del aar tilbage; den blir pnæsten dobbelt saa stor. 
