10 87 
blir renset ved en temmelig kompliceret proces, derpaa sammenspindes 
de som oftest med en traad af den egte silke. Produktet udmerker 
sig ved sin guldbrune farve, ved sin prægtige metalliske glans samt 
ved sin uslidelighed; det forarbeides til hansker, shawler etc. især i 
de ovennævnte vaisenhuse. Produktionen er dog ganske ubetydelig, 
desuden er prisen temmelig høi. 
Vi kommer nu til de plantetrevlestoffe, som paa grund af sin na- 
turlige glans eller som efter en særegen behandling kan blive benyt- 
tede som silkesurrogater. Først skal vi da ofre nogle ord paa de 
saakaldte ”plantesilker*. Hermed forstaaes de silkeagtige, glinsende 
haar, der som en dusk pryder frøet af nogle tropiske planter af apo- 
cyneernes og atelepiadeernes familier. Disse haar tjener som flyve- 
organ for frøet og ligner dem, vi finder paa frø og frugter af flere af 
vore indenlandske vekster (myruld, poppel, løvetand o. s. v.). Af 
den første familie kan nævnes: Beaumontia grandiflora i Indien og 
de afrikanske strophantus-arter, af asclepiadeernes familie den i Afrika 
og Sydasien hjemmehørende calotropis gigantea R. Br., asclepias 
syriæca i Nordamerika og asclepias curassavica i Vestindien samt 
silkeuldtræet salmalia malabarica Schott et Endl., som leverer et pro- 
dukt, der gaar under navnet ”silk-cotton”, silkebomuld. Disse frø- 
haar har en rødliggul til gulagtig hvid farve samt en meget smuk 
silkeglans; de kan blive indtil 6 cm. lang. Imidlertid har de den 
meget ubehagelige egenskab, at de er temmelig stiv og skjør, hvad 
der skriver sig fra, at de danner tyndvæggede rør, hvis vægge er tem- 
melig sterkt trænede. Man har adskillige gange forsøgt at spinde 
og væve dette produkt, dog er dets skjørhed en saadan hindring, at 
disse traade ikke kan faa nogen praktisk anvendelse 1 tekstilindustrien. 
Mere betydning som erstatningsmiddel for silke har ramien, 
trevler, som i stor maalestok udvindes af basten paa stengelen af ”den 
hvide eller kinesiske brændenessel* (boehmeria nivea Hook et Arn.). 
De raa trevler af denne plante kommer i ganske betydelig mængde 
fra Kina — ofte, især i ældre tider, under navnet ”kinagræs" — samt 
fra flere tropiske lande, hvoriblandt kan nævnes Sundaøerne, Vest- 
indien og Forindien, hvor man har kultiveret denne værdifulde plante. 
I nogle specialfabriker, især i Tyskland, Frankrig og England, blir 
raamaterialet forarbeidet. Naar man har renset og redet det, faaes 
som resultat pragtfuldt glinsende, snehvide trevler, som desuden har 
