138 
kjendte kvægsygdom, saa er det lykkedes Koch a* kunne fastslaa, at 
det her er en ved Afrikas østkyst temmelig almindelig forekommende 
blodmidde,*) der er den farlige formidler af sygdommen. 
Den egentlige sygdomsaarsag skal være en mikroskopisk blod- 
parasit, der fremkalder blodig urin, og som ofte foraarsager døden 
hos en mængde kvæg paa de steder, hvor sygdommen herjer. 
For at hindre, at denne plage skal overføres fra kystegnene til 
de indre distrikter tør man ikke indføre kystkvæg til de endnu ikke 
inficerede landsdele, og selv trækokser faar kun under ganske særlige 
omstændigheder lov til at passere, naar de er medførte fra distrikter, 
hvor texasfeber vides at optræde. 
Efter heldig gjennemløbet sygdom ser det ud til, at kvæget blir 
fuldstændig immuniseret og det paa en saadan maade, at ikke blot det 
paagjældende dyr blir aldeles uimodtageligt for videre smitte, men 
heller ikke de paa et saadant immunt dyr snyltende blodmidder eller 
deres yngel er istand til at fremkalde sygdommen paa andre friske 
dyr, hvad Koch eksperimentelt har godtgjort. 
Man har forøvrigt i den senere tid søgt at mindske faren for syg- 
dommens udbredelse ved stadig afplukning af midderne og indrivning 
af kvæget med linolje og tjære. 
Den blodparasit, der frembringer malaria, lever i de røde blod- 
legemer, hvad der ogsaa er tilfældet med den, der er aarsag til texas- 
feberen. Dette, i forbindelse med flere andre ligheder mellem disse 
to sygdomme, fandt Koch ogsaa, hvad der allerede tidligere var paa- 
vist, at der her var insekter med i spillet ved overførelse og udbredelse 
af sygdommen. Efter et omhyggeligt studium af alle forholde og er- 
faringer vedkommende denne sygdom kom han omsider til den over- 
bevisning, at formidlerne her ogsaa ganske rigtig var insekter, nemlig 
de under navn af ”moskitos" berygtede stikkemyg, der som bekjendt 
i enkelte egne kan optræde i saadanne mængder, at de blir en ligefrem 
landeplage. 
Der er forresten ogsaa af andre udtalt, hvad der jo lyder høist 
sandsynligt, at muligens ogsaa andre blodsugende insekter, som for 
eksempel enkelte tægearter, kan være medvirkende ved udbredelsen 
af denne sidstnævnte smitsot. O. J. Lie-Pettersen. 
*) Blodmidderne slutter sig nærmest til edderkopperne. Den bedst kjendte 
norske blodmidde er den saakaldte ,Flatt* (Ixodes ricinus), der især findes i older- 
skog, og hvis hunner hefter sig fast paa forskjellige pattedyr, særlig paa kvæg, 
og leilighedsvis ogsaa suger paa mennesker. 
