FEB 26 1901 
Bergverksdrift og stenbrydning i Norge. 
(Forts.) 
Det tryk, som har hvilet og, for flere metallers vedkommende, 
endnu hviler paa bergverksdriften i Norge paa grund af fald i pri- 
serne, er en kalamitet, hvorunder alle europæiske bergverker, særlig 
paa sølv og før ogsaa paa kobber, har lidt, og ved de ældgamle gruber 
i Mansfelt, paa Harz og i Freiberg fortsattes driften med underskud 
paa millioner, idet antallet af folk, som ernærede sig ved bergverks- 
drift, var saa stort, at driften ikke kunde indstilles. 
Lignende prisfald har havt sin indflydelse paa den mindre be- 
tydelige drift paa andre ertser og mineralier. Driften paa kromjern- 
sten tog slut, da de uregelmæssige smaa forekomster ikke taalte et 
prisfald. Den høie pris paa thorit stod i 1895 kun i kort tid; apa- 
titen, som før havde en værdi af over 100 kr. pr. ton, betales senere 
ikke med mere end 55 kr. pr. ton, og folk i Selbu klager over, at 
deres udmerkede møllestene ikke mere betales som før paa grund af 
de billigere fremmede stene, som er komne i brug. 
Udbyttet af den egentlige bergverksdrift, der for en menneske- 
alder siden udgjorde 4—5 millioner, var ved prisfald og nedlæggelser 
af gruber kommet ned i 2 til 3 millioner kroner; noget øget er ud- 
vindingen af andre mineralier, særlig har stenbrydningen taget et op- 
sving, saa at grubedriften med stenbrydningen ialt i nittiaarene repræ- 
senterer en værdi af 3 til 4 millioner kroner. 
Produktionsværdien af den samlede berg- og hyttedrift antages 
at kunne beregnes omtrent saaledes, som følgende tabel viser: 
y Naturen". 11 
