165 
sand eller slam har afsat sig, mest under vand, og som senere er hærd- 
nede eller sammenkittede til fast sten; disse bergarter røber denne 
sin oprindelse derved, at de ligger i lag, floer, skikter eller strater, 
idet de er delt efter visse flader, lagfladerne. Fig. 1 viser et gjennem- 
E ! 
klrely m E bmp 
==="=""4550P GIDD IE 
=P y VE , Yi 82 
snit af over hinanden liggende lag, 1, 2, 3, 4, 5. Det understlig- 
gende lag 1 er det ældste, det øverste 5 det yngste. Laget 3 aftager 
i tykkelse og blir borte. Man siger da om det, at det kiler sig ud. 
De lagdelte bergarter indeholder ofte rester af de planter og dyr, 
som før har levet paa jorden; disse rester kaldes fossiler eller for- 
steninger. En række af lag, indeholdende visse for samme eiendom- 
melige forsteninger, kaldes en formation, hvilken atter deles i under- 
afdelinger, etager o. s. v., efter fossilerne. 
Andre bergarter er brudt frem af jordens indre i lighed med eller 
nogenlunde i lighed med de lavamasser, som vi ser vulkaner udspy. 
Disse bergarter ligger ikke i lag og har ingen forsteninger. Fig. 2 
viser en gang af en bergart, der her udbreder sig dækkeformet i over- 
fladen. 
Den ældste formation kaldes grundfjeldet eller urformationen, 
og i den er hidtil ingen fossiler fundne. 
Over den ligger lag med forsteninger af bløddyr, hvilken kaldes 
silur. 
Disse to er de mest udbredte formationer i Norge og danner med 
