drifter under jorden med fjeld over, grubedrift. Bergmanden har da 
først at opsøge de nyttige mineraliers leiesteder, og det arbeide, hvor- 
ved jordens overflade gjennembrydes for at søge, kaldes at skjærpe 
eller, hvis man søger med jordbor, ogsaa at bore. Ertserne eller de 
nyttige mineralier overhovedet vindes ved de egentlige brydnings- 
arbeider; de underjordiske aabne rum skal understøttes, saa at de 
ikke falder sammen; det kaldes forbygningen. De planmæssige ar- 
beider, som man foretager for at udtage det nyttige mineral — helst 
fuldstændigt, billigt, hurtigt og uden at skade grubens sikkerhed — 
kaldes afbygningen. Transport kalder bergmanden fordring, ventila- 
Fie å 
tion kalder han veirveksling. Saa skal gruberne holdes fri for vand, 
og pumpeindretninger i dette øiemed kaldes kunsten. Den udbrudte 
malm er oftest blandet med berg, og de arbeider, som foretages paa 
mekanisk vei for at knuse og vaske malmen i den hensigt at skille det 
holdige fra det uholdige, kaldes opberedningen. 
Her kan følgende udtryk erindres: Grube er nærmest samtlige de 
ved tilgodegjørelsen af et ertsleiested fremkomne underjordiske rum ; 
er disse rum nær dagen og ikke udstrakte og kun foretagne for at 
søge erts eller for at undersøge, kaldes de skjærp. Fig. 11 viser dag- 
aabningen til Kaafjord grube i Alten. 
