178 
Grubedrift. 
Opfindelsen af nye, kraftigere sprængmidler har gjort driften i 
de haarde bergarter hurtigere og billigere. I ældgammel tid havde 
bergmændene paa sine steder ikke andet middel til at komme frem 
med sine stoller end det at meisle sig frem med hammer og meisel 
(bergsjern), omtrent som en billedhugger tildanner sin sten. 
Arbeidet bestaar nemlig i en fuldstændig udmeisling af fjeldet; 
idet man holder bergsjernet ind mod fjeldet, slaar man med hammeren 
paa jernets hoved og frembringer derved en rendeformet fordybning 
og fortsætter saa med arbeidet paa begge sider af renden, idet man 
slag for slag udmeisler i smaabiter. Man vil forstaa, hvor langsomt 
dette arbeide maa avancere, og man kan ogsaa i de ældgamle glatte 
stoller af indskrifter se, at det tog lang tid at komme frem paa denne 
maade, men det var i sin tid paa mange steder den eneste methode, 
ved hjælp af hvilken man kunde drive stollerne. 
«Den almindelige bergbrydningsmethode, som anvendtes hos os, 
før krudtet fik almindelig anvendelse, var fyrsætningen, der har holdt 
sig hos os helt ned mod vor tid. 
Fyrsætningen er saaledes en urgammel bergbrydningsmethode, 
ved hjælp af hvilken de gamle angreb de allerfasteste bergarter. For- 
udsætningen for dens anvendelse er tilgang paa billig brændsel, meget 
faste bergarter og tørt arbeidssted. 
Indtil for en menneskealder siden var fyrsætning almindelig an- 
vendt paa Kongsberg ved siden af minering; men den stigende pris 
paa ved og indførelsen af kraftigere sprengmidler i forbindelse med 
hensynet til arbeidernes sundhed har mere og mere fortrængt 
methoden. 
Ved fyrsætningen antændes et baal slig, at flammen slaar mod 
fjeldvæggen, og den sten, der ophedes, udvider sig og løsner i sit leie, 
hvortil kommer, at bergfugtighed fordamper, ligesom vistnok de 
mange mikroskopiske hulerum fyldt med vand og komprimeret kul- 
syre spiller en væsentlig rolle i de kvartsrige bergarter, idet disse 
hulerum sprenges, og stenen saaledes gjennemsættes af talrige smaa 
sprækker, der forringer dens fasthed. 
Naar fyret var tændt, fyldtes arbeidsrummet som oftest med røg, 
og arbeiderne forlod dette. Fyret brænder adskillige timer, og naar det 
var udbrændt og arbeidsrummet saavidt afkjølet, at man kunde op- 
holde sig der, saa skulde de brændte stene, som benævntes fyrtyet, 
