187 
tisk erfaring paa dette felt, bør ethvert forsøg hilses med 
sympati og bør understøttes saa godt, som vor tid for- 
maar. ,Der Oberrheinische Verein der Luftschiffahrt* har forstaaet 
sagen ret, naar de paa sidste generalforsamling affattede en særdeles 
smigrende resolution angaaende Zeppelins luftskib og tilslut udtaler: 
p Foreningen er overbevist om, at forsøgene med det Zeppelinske luft- 
skib betegner et nyt skridt fremad i udviklingen af luftskibsfarten * 
Man hører hyppig den bemerkning: Hvor vil man da Jande med 
et saa solid luftskib? Dette spørgsmaal er berettiget og fremsættes 
ogsaa af praktiske, erfarne luftskippere, for hvem det jo er vanskeligt 
at løsrive sig fra gamle synsmaader, og det er meget tilgiveligt, om 
fremstillingen af en mere fuldendt landstigningsteknik ikke straks for- 
staaes overalt. 
En luftballon er en gassæk, som, efterat gondolen har stødt mod 
jorden, tømmes og pakkes sammen. Slige forhold forelaa bestandig 
før; kun Renard-Krebs' luftskib blev indfanget og bugseret til sin baas. 
Det besad arbeidskraft for 1 time 36 min., og den længste tid, det 
var oppe, var 57 min. den 23de september 1885, saa der jo var et 
overmaal af kraft tilbage til landingen. Ved Schwartz" luftskib indtraff 
der et uheld ved motoren, saa der oplevede man ved det første alu- 
miniumsluftskib en stranding. 
Et solid luftskib behøver selvfølgelig akkurat saa mange forbere- 
delser til landing som et dampskib. Grev von Zeppelin har med klog 
forudseenhed valgt Bodensøen til operationsfelt; thi her kan en opstig- 
ning neppe blive farlig, og paa den anden side kan i nødsfald luft- 
skibet let bugseres til den som havn tjsnende sikre hal ved hjælp af 
fartøier, som holdes i beredskab. For fremtiden maa man jo oprette 
denslags landingsstationer paa det faste land; naturlige havne, beskyt- 
tede mod vinden, har man kun at opsøge og indrede, og kunstige 
havne maa man bygge. 
Som en ideel kunstig havn for et stort luftskib som Zeppelins 
kan man forestille sig en cirkelformet fordybning med radius 150 m.; 
rnndt om er en beskyttende vold, og fordybningen er fyldt med vand 
til I m.s høide. I midten er der et sterkt taarn, 20—25 m. høit, 
hvorom der kan dreies en sterk jernbøile, der naar ned til vandet. 
Denne bøile lader sig ved hydraulisk kraft stille i vindens retning, og 
til den skal da det ankommende luftskib befæstes ved sit toug. I bøi- 
lens forlængelse og løst forbunden med den svømmer paa vandet en 
