189 
tredie svulstform, de saakaldte sarkomer, der ikke er fuldt saa ond- 
artede som kræften, men som dog hyppigt, kanske hyppigst, saar sig 
ud. Disse sarkomer regnes derfor med blandt de ondartede svulster; 
de er noget anderledes byggede end kræften, bestaar ikke som denne 
af epitelceller, men af anderledes udseende runde eller aflange celler; 
nogen nærmere beskrivelse af dem vil være unødvendig; hovedsagen 
ved dem er, at de ogsaa saar sig ud og altsaa er ondartede. 
Tyskeren Cohnheim opstillede for kræftens tilblivelse den teori, 
at der under udviklingen kom smaapartier af epitel paa afveie og af- 
leirede sig f. eks. inde i bindevæv paa steder, hvor epitelet normalt 
ikke hørte hjemme, og at saa senere disse afgjemte epitelpartikler ved 
given anledning begyndte at vokse og udvikle sig videre og danne 
svulster. Denne teori vandt en tid temmelig bifald, men er nu almin- 
delig forladt igjen, væsentligst af den grund, at man aldrig ved de 
talrige undersøgelser af mennesker og dyr, der foretages, har fundet 
slige abnorme afleiringer af epitel, som teorien forudsætter. Kræft 
forekommer ogsaa hos dyr. 
Da kræften, som ovenfor nævnt, saar sig ud, og da man i senere 
aar er mere og mere tilbøielig til at søge aarsagen til alle de syg- 
domme, der spreder sig fra sit oprindelige sæde, enten i kroppen eller 
til andre mennesker, i mikroorganismer, har man selvfølgelig begyndt 
at søge efter saadanne i kræftsvulsterne ogsaa, og mange har troet 
at have fundet dem, men hidtil har man desværre ikke kunnet bli 
enige om tolkningen af de ting, man har fundet. Under disse under- 
søgelser blev da ogsaa sarkomerne inddraget. 
I 1887 mente Scheurlen at have fundet en bacille, der skulde være 
kræftens aarsag, men mesteparten af andre undersøgere, der straks 
anstillede kontrolundersøgelser, fandt, at den af Scheurlen fra kræft- 
svulster dyrkede og i dem fundne bacil var en saprofyt, der enten 
tilfældigvis var kommet ind i kræften eller som f. eks. ved brystkræft 
hos kvinder fandtes udenpaa brysterne hos disse og derfra gjennem 
melkeveiene kunde vandre ind i brysterne og ind i kræften, naar en 
saadan fandtes. 
Foruden direkte at søge efter parasiter, har man ogsaa ved over- 
føren af kræftpartikler til andre dyr søgt at paavise sygdommens smit- 
somhed. Det har da ogsaa lykkedes flere at overføre kræft fra rotte 
til rotte f. eks. Men disse forsøg beviser dog ikke, at der findes en 
parasit 1 kræften, thi man kan overføre normale epitelceller fra dyr 
