190 
til dyr eller fra menneske til menneske, f. eks. paa saar, der ellers 
ikke vil gro, og disse normale epitelceller vokser fast og formerer sig 
paa den nye jordbund; der er da formentlig intet iveien for, at ogsaa 
kræftknudernes epiteleceller kan gjøre det samme og paa den nye jord- 
bund beholde sin evne til at formere sig paa abnorm maade og i ster- 
kere maalestok end normale celler. 
Der gives nu imidlertid andre mikroorganismer end bakterier, 
og man har da ogsaa søgt efter saadanne. Der findes en hel del hud- 
sygdomme, i hvilke man finder eiendommelige dannelser inde i epitel- 
celler, og disse dannelser har flere anseet som parasiter, der frem- 
bragte sygdommene, mens andre betragter dem som degenerations- 
produkter, affaldsprodukter af cellernes virksomhed, som blir liggende 
igjen inde i cellerne. Det laa da nær at udvide antagelsen om para- 
siter i disse hudsygdomme til ogsaa at gjælde kræft, i hvis celler man 
snart fandt lignende dannelser. I 1889 og 90 fremkom de første an- 
givelser om slige fund, og siden har de ophobet sig ganske betydeligt. 
Ulykken er, at de forskjellige undersøgere finder forskjellige ting, 
saaledes at der istedetfor en maatte findes adskillige kræftparasiter. 
Umuligt er det sidste ikke, idet hver kræftform muligens skyldes en 
egen parasit, men saa finder enkelte i kræft og i sarkom den samme 
parasit, hvad der synes besynderligt, hvis hver kræftform skulde have 
sin egen parasit. Her i vort land har dr. med. Vedeler i mange aar 
beskjæftiget sig med disse undersøgelser, og han mener som saa mange 
andre at have fundet parasiter i kræfteellerne, men hans fund er des- 
værre ikke mere bevisende end de øvrige forskeres. 
For tilfulde at bevise, at en parasit fremkalder en sygdom, fordres 
ifølge Koch følgende: 
I) At parasiten blir fundet i alle tilfælde af sygdommen. 
2) At man kan rendyrke parasiten udenfor organismen. 
3) At man med den saaledes rendyrkede parasit kan frembringe 
sygdommen hos et friskt individ. 
Som det vil sees af det foran meddelte, er ingen af disse for- 
dringer fyldestgjort for kræftparasitens vedkommende. Selv om alle 
undersøgere havde fundet den formentlige parasit i kræftsvulster, 
hvad der ingenlunde er tilfældet, maatte der forlanges, at alle havde 
fundet den samme parasit, hvad der ingenlunde er tilfældet for deres 
vedkommende, der har fundet den. 
Om rendyrkning af parasiten er der hidtil ikke tale og altsaa 
endnu mindre om at fremkalde kræft ved dens indpodning. 
