200 
til dyrearter tilhørende de forskjellige trin i rækken, da det neppe er 
tvilsomt, at saadanne forhold er langt almindeligere, end man paa 
sagens nuværende standpunkt har nogen anelse om. 
At specielt planter og insekter gjensidig besidder mange berørings- 
punkter og ofte paa den vidunderligste maade er tilpasset for relations- 
forholde af symbiotisk natur er ligeledes forlængst bekjendt. Man 
har dog hidtil særlig fæstet sig ved den be*ydning, insekterne har for 
mange plantearters befrugtning og særlig for krydsbefrugtningen, 
mens man først i den seneste tid har været istand til at kunne kon- 
statere, at de, ogsaa ved at sprede frøene, yder mange planter en stor 
og værdifuld tjeneste. 
I 3die hefte at ”Illustrierte Zeitschrift fur Entomologie" for forr. 
aar meddeler professor dr. F. Ludwig resultaterne af sine undersøgel- 
ser af disse forholde for myrernes vedkommende, og hvoraf det synes 
at fremgaa, at mange temmelig almindelige planter skylder disse 
insekter sin store udbredelse. 
Professoren siger, at hans opmerksomhed fra først af henlededes 
paa disse forhold ved den omstændighed, at enkelte planter, der netop 
mangler særlige frøspredningsmidler, undertiden optræder paa den 
mest gaadefulde maade paa langt bortfjernede steder, og at det har 
vist sig, at de fra aar til andet stadig er at finde paa nye lokaliteter. 
Han omtaler som eksempel herpaa pulmonaria officinalis. De tæt- og 
korthaarede sorte glinsende, med hvidt navlear (nabelschwiele) for- 
synede frø af denne, falder fra det noget oppustede bæger for det meste 
direkte til jorden eller ned paa bladene, og de er saavel ved deres 
størrelse som deres vegt ligesaalidt tilpasset for vindspredning som for 
transport ved fugle eller pattedyr. 
For bekvemt at kunne iagttage og 1 undervisningsøiemed foretage 
indsamling af blomsterbestøvende insekter har professor Ludwig i en 
aarrække tilsaaet en kvadratisk del af et havebed med lang- og kort- 
griflede pulmonarier (planten er nemlig dimorph) og omhyggelig søgt 
at udrydde dem fra alle andre dele af haven. Men trods den mest 
omhyggelige paapasselighed fra professorens side, var det dog umuligt 
at forebygge, at de spirede op paa de forskjelligste steder i haven, 
hvor de truede med at blive et meget plagsomt ugræs. Ved en nær- 
mere iagttagelse af myrerne, der — formodentlig hidlokkede af den 
myrmekophile*) polygonum euspidatum, som voksede paa samme bed 
*) Som staar i symbolistisk forhold til myrerne. 
