219 
merne af den ovenfor afbildede kat fra Saint Germain-en-Laye, som 
krydsede sig med en normal kat, berettede dr. Anthony det tilfælde, 
at en langhalet datter, hos hvem altsaa den faderlige arv var latent til- 
stede, igjen fødte en haleløs unge. Den slags arvelighed med oversprin- 
gen af et eller flere led hører til det dagligdagse. Man har forøvrigt 
antaget, at de japanesiske haleløse katte var forfædre til den engelske 
race, og at den første afstammer fra den korthalede race paa Sunda- 
øerne, som man har kaldt felis catus torquata, fordi deres halvlange 
hale ender i en knude, som dannes ved en snoning af hvirvlerne. Og- 
saa hos de japanesiske katte fandt Døderlein de rudimentære hale- 
hvirvler indskrumpet til en kort, tynd, ubevægelig spiral, som be- 
dækket med haar dannede stumphalen. Hos kattene paa øen Man 
er disse oprullede hvirvler dog aldeles forsvundne. 
("Prometheus") Carus Sterne. 
Mindre meddelelser. 
Om de arktiske egnes mikrober 
har den svenske forsker Levin leveret en interessant afhandling i 
Pasteur institutets annaler. I litteraturen over de arktiske ekspedi- 
tioner finder vi kun sjelden omtalt bakteriologiske studier. Blandt 
de første, som gjorde studier i denne retning, kan nævnes dr. OC. Ny- 
strøm, der var læge paa Sofiaekspeditionen i 1868. Han anstillede 
undersøgelser over gjæring og forraadnelse paa Spitsbergen. Til- 
skyndet af Pasteur, som allerede tidligere havde gjort lignende eks- 
perimenter, medtog han steriliserede glas, der var fyldt med kjød, 
urin o. s. v. Disse glasser aabnedes paa forskjellige steder paa Spits- 
bergen, for at indholdet kunde blive udsat for luftens mikroorganis- 
mer. Man gjorde da den erfaring, at enten fandt der ikke nogen for- 
raadnelse eller gjæring sted, eller ogsaa indtraadte denne meget senere 
end i den tempererede zone, hvad der er et bevis for, at luften i de 
arktiske egne indeholder et meget lidet antal mikrober. 
Nansen angiver, at paa bunden af de smaa vandpytter, som havde 
dannet sig paa drivisen af den smeltede sne, fandtes der et brunt slam 
som under mikroskopet viste sig at bestaa af diatomeer, infusorier og 
flagellater. Johansen fortæller i sit verk om Nansens reise, at eks- 
