336 
Verket synes at have givet godt udbytte i den første tid, men 
uagtet man vedblev med at finde nye gruber, som Solskin (1673, Chri- 
stianus Qvintus (1691) og Myrgruben (1694), var det paa grund af 
forskjellige omstændigheder en meget vanskelig tid for verket i slutten 
af det 17de aarhundrede 
Under krigen blev nemlig verket totalt ødelagt af svenskerne. 
Skjærpningsforsøg ledede til optagelse af flere gruber, hvoraf de 
vigtigste var: 
Christianus Sextus grube, som blev fundet i 1723, ikke saa langt 
fra Arvedals grube, paa vestskraaningen af den fjeldryg, som sænker 
sig til vestsiden af Aarvsjøen; Kongens grube — fundet i 1736, — som 
senere har vist sig kun at være en fortsættelse af Arvedals grube, men 
det vigtigste nye fund af alle var Ny Storvarts grube i nærheden af 
Gamle Storvarts.  Desuden optoges flere gruber paa forskjellige kan- 
ter, saasom Harsjøgruben og Killingdal grube i Aalen, Fredricus 
Qvartus i Os og flere mindre betydelige gruber i Røros. 
Den saaledes ved fund af nye gruber øgede malmproduktion 
ledede til, at man saa sig om efter mere skog, som kunde levere nok 
kul til smeltningen. I 1727 anlagde man en hytte ved Eidet i Aalen. 
Ved siden af denne hytte byggede man ogsaa ved Fæmund en hytte 
for at nyttiggjøre sig de store skoge i samme egn. 
I midten af det forrige aarhundrede synes verket at have gaaet 
tilbage. De mange nye gruber, som man havde optaget, maatte 
igjen indstilles. Verket led i 1755 betydelig skade ved oversvømmelse 
af Hitterelven, som truede med at ødelægge hele bergstaden. Stor- 
varts grube blev fra 1758 mindre righoldig; Kongens grube tog ogsaa 
merkbart af, og man var ængstelig for, at hele verket maatte indstilles. 
Nogen tid efter begyndte atter Storvarts grube at give et bedre 
udbytte, og under direktør Peder Hjorts dygtige ledelse kom atter 
verket paa fode igjen. 
I tidsrummet fra direktør Hjorts død var der bedre tider for 
Røros kobberverk. Man fandt paa den tid flere nye gruber, blandt 
andet Muggruben i 1775. Men da saavel malmtilgangen som 1 sær- 
deleshed tilgangen paa trækul var begrænset, var ikke verket, selv 
da i 1806 kobberet gik op i en pris af næsten 3000 kr. pr. ton, saa stort 
anlagt, som bergverkene søndenfjelds dengang var. 
Det er let at forstaa, at trængselsaarene fra 1808 og udover satte 
dybe merker ved et verk, der, som Røros, ligger i en egn, hvor man 
ikke kan dyrke korn. 
